ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Справа № 906/402/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Наєв Д.С.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Боримська І.О.

відповідача Брусилівської селищної ради - представник Лужних Л.В.

відповідача ПСП "Жовтневе" - адвокат Могильницька І.М.

відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - представник Горкуша М.А.

третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс"

на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.01.2023 р.

ухвалене у м. Житомирі, повний текст складено 30.01.2023 р.

у справі № 906/402/22 (суддя Прядко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс"

до відповідачів:

1. Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області

2. Приватного сільськогосподарського підприємства "Жовтневе"

3. Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - державного реєстратора Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області Нечипоренко Ірини Петрівни

про визнання недійсним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення та запису державного реєстратора, скасування реєстрації земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Здвиж Ресурс" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, Приватного сільськогосподарського підприємства "Жовтневе"та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про:

1) визнання недiйсним та скасувати рішення п`ятої ceciї Брусилівської селищної ради восьмого скликання №136 вiд 27.01.2021 «Про проведення земельних торгів та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с.Карабачин площею 23,7198 га»;

2) визнання недiйсним договору оренди земельної дiлянки за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, Брусилівська ОТГ (Карабачинська сільська рада), кадастровий номер :02:000:8100, площею 23,7198 га, укладеного 21.05.2021 Брусилівською селищною радою Брусилiвського району Житомирської областi та Приватним сiльськогосподарським пiдприємством «Жовтневе»;

3) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 58403724 вiд 28.05.2021, прийняте державним реєстратором Попільнянської селищної ради Попiльнянського району Житомирської областi Нечипоренко Iриною Петрiвною, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право оренди земельної дiлянки кадастровий номер :02:000:8100, площею 23,7198 га за Приватним сiльськогосподарським підприємством «Жовтневе» на підставі договору оренди землі серія та номер 9, виданий 21.05.2021;

4) скасування запису про інше речове право номер 42188515 вiд 26.05.2021, вчиненого державним реєстратором Попільнянської селищної ради Попiльнянського району Житомирської областi Нечипоренко Iриною Петрiвною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право оренди земельної дiлянки кадастровий номер :02:000:8100 площею 23,7198 га за Приватним сiльськогосподарським підприємством «Жовтневе»;

5) скасування державної реєстрації земельної дiлянки з кадастровим номером :02:000:8100 площею 23,7198 га в Державному земельному кадастрi;

6) зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській областi скасувати запис в Державному земельному кадастрi та закрити Поземельну книгу про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:000:8100 площею 23,7198 га.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 19 січня 2023 року у справі № 906/402/22 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Здвиж Ресурс" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 19 січня 2023 року у справі № 906/402/22 та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Позивач вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, ухваленим із неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду вважає такими, що не відповідають обставинам справи.

Доводить, що відповідач Брусилівська селищна рада наділена широким колом повноважень у сфері земельних відносин, тому мала можливість і була зобов`язана з`ясувати та встановити обставину перетину земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:8102 із земельною ділянкою, на яку позивач отримував Спеціальний дозвіл на користування надрами № 5266 від 12 серпня 2021 року.

Також доводить, що Брусилівська селищна рада, чітко знаючи місце знаходження даної ділянки, знаючи, що це болотиста місцевість та що це торф`яники та особливо цінні землі протиправно всупереч ч.6 ст.20 Земельного кодексу України змінила цільове призначення - перевела земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не провівши дійсного, з виїздом на місцевість агротехнічного обстеження. Оскільки земельна ділянка кадастровий номер :02:000:8102, площею 45,5120 га відноситься до особливо цінних земель, то для зміни її цільового призначення вимагається погодження Кабінетом Міністрів України, яке не надавалось.

На переконання скаржника, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що позивач звернувся до суду не за захистом свого речового права (правом користування земельно ділянкою), а за захистом свого порушеного законного інтересу, зокрема, господарського інтересу, який виник задовго до правовідносини з приводу розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:8102. Оскільки рішенням Карабачинської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 01 вересня 2015 року надано погодження на отримання спеціального дозволу ТОВ "Здвиж ресурс", тому необхідно вважати, що таке погодження було надано і його правонаступником з урахуванням зазначення конкретного місця розташування земельної ділянки. Щонайменше з 01 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс" заявило про наявність законного інтересу щодо отримання у користування земельної ділянки в оренду для геологічного вивчення торфу, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища (Карабачинська ділянка), затвердження запасів ДКЗ України за промисловими критеріями. Суд першої інстанції помилково посилається на те, що правовідносини з приводу розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:8102 виникли до отримання позивачем спеціального дозволу на користування надрами як підставу для відмови в задоволенні позовної заяви.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що неможливо ідентифікувати місце розташування земельної ділянки, оскільки до позовної заяви були додані графічні матеріали.

Скаржник стверджує, що рішення п`ятдесят другої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 23 жовтня 2020 року № 1741 в частині, що стосується земельної ділянки кадастровий номер :02:000:8102 площею 45.5120 га, та договір оренди земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, Брусилівська ОТГ (Карабачинська сільська рада), кадастровий номер :02:000:8102, площею 45,5120 га, укладений 29 квітня 2021 року Брусилівською селищною радою Брусилівського району Житомирської області і Товариством з обмежено відповідальністю "АНТАРЕС-АГРО", мають бути визнані недійними, оскільки вчинені з порушенням частини 7 статті 20, частини 1 статті 150 Земельного кодексу України, частини 4 статті 66 Земельного кодексу України, частини 2 статті 132 Земельного кодексу України та частини 3 статті 18 Кодексу України про надра.

Також позивач наголошує, що відмова державного кадастрового реєстратора не позбавляє можливості повторно подати проект на погодження із урахуванням зауважень та після усунення недоліків.

Крім того, без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:8102 позивач позбавлений можливості відновити свого порушеного права. Тому наявні усі законні підстави для скасування державної реєстрації даної земельної ділянки та закриття Поземельної книги на підставі статті 24 Закону України "Про держаний земельний кадастр" та пункту 114 Порядку №1051, що судом першої інстанції було залишено поза увагою.

З урахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції на підставі п.4 с.1 ст.277 ГПК України.

Відповідач Приватне сільськогосподарське підприємство «Жовтневе» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області - залишити без змін.

Звертає увагу, що аукціон щодо права придбання спеціального дозволу на користування надрами був проведений 14 травня 2021 року, тобто - через тривалий час після формування спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та зміни її цільового призначення з земель запасу на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначає, що рішенням Брусилівської селищної ради від 24 березня 2021 року за № 252 «Про затвердження проекту землеустрою та умов продажу права оренди земельної ділянки за межами с. Карабачин площею 23,7198 га» було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :02:000:8100, площею 23,7198 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), з метою продажу права оренди земельної ділянки кадастровий номер 18/20982000:02:000:8100. Відповідно до пояснювальної записки проекту землеустрою визначено, що у відповідності із Номенклатурним списком агровиробничих груп України ґрунти, поширені на земельній ділянці, не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів: 150-торфовища середньоглибокі і глибокі слабо і середньорозкладні, неосушені та відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної організації» проект не підлягає обов`язковій державній експертизі. Проект землеустрою містить конкретне посилання на портал нормативно-грошової оцінки землі, де міститься інформація про відсутність особливо цінних земель на спірній земельній ділянці.

Скаржник звертає увагу суду, що перетин земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні Приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе», із земельною ділянкою, проект землеустрою на яку розробляється позивачем, становить 22,0636 %, - тому окрім наближеності земельної ділянки до родовища корисних копалин, позивач повинен довести наявність особливо цінних земель у ділянці співпадіння, а не в районі розташування земельних ділянок. З огляду на зазначене, твердження позивача про особливу цінність земель на спірній земельній ділянці у зв`язку з її наближеністю до нерозробленого Карабачинського родовища нічим не підтверджується та є безпідставним. Додатково звертає увагу на те, що, що відбулась не зміна цільового призначення, а зміна категорії земель, проте з огляду на відсутність у нормативно-правових актах порядку для зміни категорії земель, зміна категорії земельної ділянки відбулось за процедурою зміни її цільового призначення. При розгляді аргументу позивача про протиправність дій Брусилівської селищної ради у ході зміни цільового призначення земельної ділянки, слід зауважити, що ним не висувається вимога про скасування рішення, яким було затверджено проект землеустрою.

Вважає, що проект землеустрою позивача не містить доказів того, що земельна ділянка чи суміжні земельні ділянки відносяться до особливо цінних грунтів.

Доводить таким чином, що у випадку переконаності позивача про порушення процедури зміни цільового призначення земельної ділянки, ним/позивачем було невірно обрано спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Пояснює, що статтею 35 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно з наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 № 45 наказано провести у 2018 році інвентаризацію на території об`єднаних територіальних громад згідно з додатком 1, несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій, що відповідно і було виконано.

Тобто - на час проведення інвентаризації вихідних не було даних про те, що існують обмеження, які б свідчили, що спірні землі не є землями сільськогосподарського призначення.

Крім того, звертає увагу, що наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №458 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - Класифікація). З наведеного слідує, що землі запасу не є окремою категорією земель і можуть бути будь-якого цільового призначення. На землі запасу розповсюджуються вимоги щодо цільового призначення земель конкретної категорії, в межах якої вони перебувають. Таким чином спростовуються доводи позивача, що відповідач Брусилівська селищна рада змінив цільове призначення земельної ділянки із земель запасу на землі сільськогосподарського призначення, порушивши вимоги чинного законодавства.

До 27.05.2021 р. Головне управління розпоряджалося лише землями сільськогосподарського призначення. Розробником технічної документації було встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:8100 відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Згідно з наказом від 22.12.2018 № 6-5020/14-18-СГ «Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність» за актом приймання-передачі земельних ділянок Брусилівській селищній раді були передані у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів на території Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади Брусилівського району Житомирської області.

Отже, порушень у зміні цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:8100 не вбачається.

Вважає, що додані позивачем до клопотання викопіювання не можна розцінювати як графічні матеріали в розумінні частини 6 статті 118 Земельного кодексу України. Пояснює, що графічні матеріали, які додаються до клопотання повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, та у передбачених земельним законодавством випадках надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.

Щодо скасування запису у ДЗК про земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:8100 пояснює, що відповідно до ч.б ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Вчинення реєстрації земельної ділянки в базі даних ДЗК та скасування такої реєстрації її проводять державні кадастрові реєстратори, які є посадовими особами органу владних повноважень, на яких чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей, а не Головне управління.

Звертає увагу, що усі правовідносини, які виникали з приводу розпорядження та користування спірною земельною ділянкою виникли до того, як позивач отримав спецдозвіл на користування надрами.

Земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на дослідно-промислову розробку родовищ шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами (із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами) без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду. Вважає таким чином, що підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:8100 площею 23,7198 га в Державному земельному кадастрі немає, оскільки позивач повинен відповідно до ч.4 ст.66 Земельного кодексу України встановити сервітут на частину земельної ділянки, що не передбачає скасування реєстрації земельної ділянки в ДЗК.

Обґрунтовує таким чином, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не довів належними й допустимими доказами яким чином порушено його права та охоронювані законом інтереси оскаржуваним рішенням.

Відповідач Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити позивачу/скаржнику в задоволенні вимог апеляційної скарги в повному обсязі.

Посилаючись на норми ч. 1, 5ст. 83 та ст.125 Земельного кодексу України, пояснює, що територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі передачі їм земель державної власності, і в даному випадку право комунальної власності Брусилівської селищної ради на земельну ділянку площею 23,7198 кадастровий номер 0:02:000:8100 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.12.2018 р., тобто - до проведення земельного аукціону. При цьому відомості про обмеження у використанні спірної земельної ділянки були відсутні.

Під час здійснення процедури земельних торгів у формі аукціону жодних зауважень від контролюючих органів щодо її порушення не надходило.

Також пояснює, що документи, які були подані ТОВ «ЗДВИЖ РЕСУРС», містять істотні розбіжності та не дають можливості чітко ідентифікувати земельну ділянку для перевірки її місця розташування вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зокрема: 1) при подачі звернень до Житомирської обласної ради, в.о. директора Департаменту екології та природних ресурсів Сіренького та Карабачинського сільського голови Бортнічук Т.Й., ТОВ «ЗДВИЖ РЕСУРС» не надавало графічних матеріалів із зображенням орієнтовного місця знаходження земельної ділянки; 2) рішення 47 сесії Карабачинської сільської ради 6 скликання від 01.09.2015 не містить даних щодо конфігурації земельної ділянки для розробки родовища; 3) рішення 33 сесії Житомирської обласної ради 6 скликання від 10.09.2015 не містить даних щодо конфігурації земельної ділянки для розробки родовища; 4) відсутнє будь-яке рішення Брусилівської селищної ради 6 скликання про погодження на розробки родовищ за рахунок її земель (в тому числі і за рахунок земель в межах населених пунктів). Водночас, відповідно до наданих суду графічних матеріалів земельна ділянка орієнтовною площею 73,4000 га входить в межі смт Брусилів.

Доводить таким чином, що позивач самовільно визначив конкретне місце розташування земельної ділянки та її конфігурації.

Пояснює, що 16.08.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс» до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області подана заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 73,4 га, яка розміщена 1,6 км на південний схід від села Карабачин Брусилівської селищної ради в оренду терміном на 15 років для геологічного вивчення торфу, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища (Карабачинська ділянка), затвердження запасів ДКЗ України за промисловими критеріями.

Заяву було винесено на розгляд тринадцятої сесії селищної ради восьмого скликання, і за результатами розгляду прийнято рішення № 608 від 24.09.2021 про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Здвиж ресурс» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 73,4000 га, яка розміщена 1,6 км на південний схід від села Карабачин Брусилівської селищної ради Житомирської області в оренду терміном на 15 років для геологічного вивчення торфу, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища (Карабачинська ділянка), затвердження запасів ДКЗ України за промисловими критеріями.

Відповідач Брусиловська селищна рада звертає увагу суду, що в рішенні Брусилівської селищної ради не надано дозвіл на відведення земельної ділянки за рахунок існуючих земельних ділянок, а також з виходом в межі населеного пункту смт Брусилів; площа є орієнтовною. Отже, селищною радою при прийнятті рішення не передбачалась можливість накладення земельної ділянки на існуючі, а також відведення під розробку земель населеного пункту смт Брусилів.

Також заперечує проти відшкодування витрат на правничу допомогу і звертає увагу, що позивачем додано до позовної заяви договір про надання правової допомоги б/н від 15.12.2021, ордер про надання правничої допомоги та свідоцтво право на заняття адвокатською діяльністю, видані на ім`я Боримської Ірини Олегівни, яка є адвокатом Адвокатського об`єднання «Літігейшн Груп».

При цьому в ордері та в договорі про надання правової допомоги відсутнє посилання на справу, в межах якої заявлені витрати до відшкодування, тому їх неможливо вважати доказами у даній справі. Окрім того, з огляду на те, що за розділом 3 пункт 3.1 договору ТОВ «Здвиж Ресурс» надається правова допомога з таких питань: ведення цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ, представництво інтересів перед третіми особами в усіх державних, кооперативних і суспільних установах, недержавних органах, установах і організаціях, господарських судах, адміністративних судах та судах загальної юрисдикції всіх інстанцій тощо, допускає, що вказана оплата могла бути здійснена за надання інших послуг.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують оплату позивачем адвокатських послуг саме у справі № 906/402/22.

Так в позовній заяві зазначено, що ТОВ «Здвиж Ресурс» за надання правової допомоги адвокатами вище вказаного Адвокатського об`єднання у даній справі сплачено 27500,00 грн., та звертається увага на те, що в разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.

При цьому відповідно до розділу 4 Договору про надання правової допомоги, п.4.1 вказано, що вартість правової допомоги, яка надається клієнту Адвокатським об`єднанням визначається за домовленістю сторін. Тобто, у договорі не зазначені вище вказані вимоги, згідно яких буде здійснюватися оплата послуг адвоката.

На підставі викладеного звертає увагу суду, що надана правнича допомога в обсязі на суму 27500,00 грн. не відповідає критерію співмірності витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, наявне штучне збільшення обсягу робіт адвоката, не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи.

Підсумовуючи вищевказане, Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області вважає вимоги ТОВ «Здвиж Ресурс» у справі № 906/402/22 безпідставними та необґрунтованими, оскільки Брусилівською селищною радою було дотримано всіх визначених чинним законодавством норм та здійснено всі належні заходи під час організації та проведення земельних торгів щодо продажу права оренди земельної ділянки площею 23,7198 кадастровий номер 0:02:000:8100, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на законних підставах змінено цільове призначення земельної ділянки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор відділу «ЦНАП» Попільнянської селищної ради Нечипоренко Ірина Петрівна подала клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи.

Третя особа не забезпечила явку представника в судові засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення учасників про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника третьої особи.

В судовому засіданні представник скаржника просив задоволити апеляційну скаргу і скасувати рішення суду першої інстанції.

Представники відповідачів проти доводів апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників скаржника та відповідачів, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14 травня 2021 року Державною службою геології та надр України проведено аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами № SUE001-UA-669.

12 серпня 2021 року Державною службою геології та надр України видано ТОВ "Здвиж Ресурс" спеціальний дозвіл на користування надрами № 5266 з метою геологiчного вивчення торфу, у тому числі дослiдно-промислової розробки родовища, затвердження запасiв ДКЗ України за промисловими категоріями; ділянка надр, що надається у користування, - Карабачинська ділянка, що розташована в Житомирській областi, Житомирського району, 1.6 км на пiвденний схiд вiд села Карабачин, площею 73,4 га, строком на 5 рокiв /а.с.53-54 у т.1/.

12 серпня 2021 року Державною службою геології та надр України (Держгеонадра) і ТОВ "Здвиж Ресурс" (надрокористувач) укладено угоду № 5266 про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, відповідно до пункту 1.1 якої Держгеонадра надає надрокористувачу право тимчасового користування земельною ділянкою надр з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин, а надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватися умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією угодою та нормами діючого законодавства.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 вказаної угоди місцезнаходження ділянки надр: 1,6 км на південний схід від села Карабачин Житомирського району Житомирської області. Просторові межі ділянки надр, яка є предметом цієї угоди, ступінь геологічного вивчення та освоєння об`єкта надрокористування, відомості про кількість прогнозних запасів (ресурсів) корисних копалин на час надання дозволу вказуються надрокористувачем у характеристиці ділянки надр, яка є додатком 1 та невід`ємною частиною цієї угоди / а.с.86-92 у т.1/.

16 серпня 2021 року ТОВ "Здвиж ресурс" звернулось до Брусилiвської селищної ради з листом № 12/7 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки площею 73,4 га, яка розмiщена 1,6 км на пiвденний схiд вiд села Карабачин Брусилiвської селищної ради, в оренду терміном на 15 рокiв для геологiчного вивчення торфу, у тому числi дослідно-промислова розробка родовища (Карабачинська дiлянка), затвердження запасiв ДКЗ України за промисловими критерiями /а.с.69 у т.1/.

Рішенням 13-ої сесії 8-го скликання Брусилiвської селищної ради № 608 від 24 вересня 2021 року надано дозвiл ТОВ "Здвиж ресурс" нa виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної дiлянки орiєнтовною площею 73,4000 га, яка розмiщена 1,6 км на пiвденний схiд вiд села Карабачин Брусилiвської селищної ради Житомирської областi, в оренду на 15 рокiв для геологiчного вивчення торфу, у тому числi дослiдно-промислова розробка родовища (Карабачинська ділянка), затвердження запасiв ДКЗ України за промисловими критерiями /а.с.70 у т.1/.

На замовлення ТОВ "Здвиж ресурс" розроблений проект землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки ТОВ "Здвиж ресурс" загальною площею 73,3446 га, яка розмiщена 1,6 км на пiвденний схiд вiд села Карабачин Брусилiвської селищної ради Житомирської областi в оренду терміном на 15 рокiв для геологiчного вивчення торфу, у тому числi дослiдно-промислова розробка родовища (Карабачинська дiлянка) затвердження запасiв ДКЗ України за промисловими критерiями /а.с.68-110 у т.1/.

Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу № 7 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області № РВ-022 вiд 31 травня 2022 року відмовлено у внесеннi вiдомостей (змiн до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної дiлянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної дiлянки або її частини; невідповідність поданих документів законодавству, а саме: підпункту 6 пункту 27 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України.

Рекомендовано розробнику привести у відповідність електронний документ, врахувавши помилки структури електронного документа - значення цільового призначення не відповідає класифікації, затвердженій наказом Держкомзему від 23.07.2010 №548. У інформаційному блоці електронного документа про категорію та цільове призначення земельної ділянки вказано недійсний код цільового призначення. Перетин ділянок з ділянкою :02:000:8100; площа співпадає на 23,0636. Перетин ділянок з ділянкою :02:000:8102, площа співпадає на 44,8363. Перетин ділянок з ділянкою :02:000:0613, площа співпадає на 1,2245. Перетин ділянок з ділянкою :01:0004:0686, площа співпадає на 0,2382. Перетин ділянок з ділянкою :02:000:0611, площа співпадає на 1,3958 /а.с.121, 122-123 у т.1/.

Отже, площа перетину із земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:8100 складає 23,0636 га /а.с.116-119 у т.1/.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на а.с.175-179 у т.1 Відділом у Брусилівському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області 22.08.2018 р. зареєстровано земельну дiлянку з кадастровим номером :02:000:8100 площею 23,7198 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилiвський район, Брусилiвська ОТГ (Карабачинська сiльська рада), з цільовим призначенням: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирськiй областi вiд 22.12.2018 р. № 6-5020/14-18-СГ «Про передачу земельної дiлянки державної власності у комунальну власність» Головне управління Держгеодастру у Житомирськiй областi, яке на той час мало статус розпорядника земельних дiлянок державної форми власності, передало Брусилівській селищній раді Брусилiвського району Житомирської областi у комунальну власнiсть земельнi дiлянки сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів на території Брусилівської селищної об`єднаної територіальної громади Брусилiвського району Житомирської областi за актом приймання-передачi земельних ділянок від 22.12.2018 р., у тому числi - земельну дiлянку площею 23,7198, кадастровий номер 0:02:000:8100 /а.с.266-276 у т.2/.

Рішенням 32-ої сесії 7-го скликання Брусилівської селищної ради від 22.05.2019 р. № 990 затверджено акт приймання-передачі земельної дiлянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, що є невід`ємною частиною наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирськiй областi вiд 22.12.2018 № 6-5020/14-18-СГ /а.с.277-278 у т.2/.

Право комунальної власності Брусилівської селищної ради Брусилiвського району Житомирської областi на земельну ділянку площею 23,7198 га кадастровий номер 0:02:000:8100 зареєстровано 27.05.2020 р., що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.180-181, 183-185 у т.1/.

Рiшенням 5-ої сесії 8-го Брусилівської селищної ради № 136 від 27.01.2021 «Про проведення земельних торгiв та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с.Карабачин площею 23,7198 га», зокрема, вирiшено провести земельнi торги з продажу права оренди земельної дiлянки, що включена до Переліку земельних дiлянок комунальної власностi, право оренди яких готується для продажу на земельних торгах (у формi аукцiону) окремими лотами, яка розташована за межами населеного пункту села Карабачин Брусилiвського району Житомирської областi, площею 23,7198 га, для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:8100 /а.с.131-132 у т.1/. З посиланням на норми Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», селищна рада вирішила продати право оренди у розмірі річної орендної плати на земельну ділянку переможцю аукцiону; за результатами торгiв передати переможцю земельних торгiв земельну дiлянку у користування на умовах, визначених в договорі оренди землі. Одночасно вирішено надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 23,7198 га (кадастровий номер :02:000:8100) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам (код 16.00), яка розташована за межами населеного пункту села Карабачин Брусилівського району Житомирської області.

Рiшенням 6-ої сесії 8-го скликання Брусилівської селищної ради № 199 від 24.02.2021 «Про внесення змін до Переліку земельних дiлянок комунальної власностi, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формi аукцiону) окремими лотами», зокрема, встановлено, що Перелік земельних дiлянок комунальної власностi, право оренди яких виставлено для продажу на земельних торгах (у формi аукцiону) окремими лотами, нараховує 90 земельних дiлянок, згідно з додатком 2 до даного рішення. У додатку 2 до вказаного рішення вiд 24.02.2021 р. № 199, зокрема, у п.65 для продажу на земельних торгах (у формi аукцiону) окремим лотом виставлено земельну дiлянку кадастровий номер :02:000:8100 площею 23,7198 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Карабачин, належить до земель запасу (код 16.00) з цільовим призначенням: для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва /а.с.133-146 у т.1/.

Рiшенням 7-ої сесії 8-го скликання Брусилівської селищної ради від 24.03.2021 затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 23,7198 га, кадастровий номер :02:000:8100, для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва, з метою продажу права оренди на земельних /а.с. 147-174 у т.1/.

21.05.2021 р. проведені земельнi торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 23,7198 га, кадастровий номер :02:000:8100, переможцем яких стало ПСП «Жовтневе», що підтверджено протоколом земельних торгів № 42/3 /а.с.239-240 у т.1/.

За результатами проведення аукцiону 21.05.2021 р. Брусилівською селищною радою як орендодавцем та ПСП «Жовтневе» як орендарем було укладено договiр оренди землi № 9, відповідно до якого ПСП «Жовтневе» передано в строкове платне користування земельну дiлянку площею 23,7198 га кадастровий номер :02:000:8100 для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва. Договір укладений на 10 років, дата закінчення терміну договору 21.05.2031 р. /а.с.15-21 у т.3/.

Право оренди земельної ділянки площею 23,7198 га, кадастровий номер :02:000:8100 зареєстроване 26.05.2021 р. за ПСП «Жовтневе» на підставі договору оренди землi № 9 від 21.05.2021 р., що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права; внесено запис про інше речове право № 42188515 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58403724 вiд 28.05.2021 р. /а.с.22-23 у т.3, а.с.183-185 у т.1/.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів належними й допустимими доказами невідповідність рішення п`ятої ceciї Брусилівської селищної ради восьмого скликання № 136 вiд 27.01.2021 «Про проведення земельних торгів та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с.Карабачин площею 23,7198 га» нормам чинного законодавства України або визначеній законом компетенції вказаного органу місцевого самоврядування, а також не встановлено факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача оспорюваним рішенням.

Також, суд зазначив, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання недiйсним договору оренди земельної дiлянки від 21.05.2021, укладеного Брусилівською селищною радою Брусилiвського району Житомирської областi та ПСП «Жовтневе», скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 58403724 вiд 28.05.2021 та запису про інше речове право номер 42188515 вiд 26.05.2021 державного реєстратора Попільнянської селищної ради Попiльнянського району Житомирської областi Нечипоренко I.П. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації земельної дiлянки з кадастровим номером :02:000:8100 площею 23,7198 га в Державному земельному кадастрi та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Житомирській областi скасувати запис в Державному земельному кадастрi та закрити Поземельну книгу про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:000:8100, площею 23,7198 га - як похідні вимоги від основної.

Колегія суддів погоджується із такими висновками по суті спору.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтями 19, 143, 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування України" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Норми ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначають, що що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 12 Земельного кодексу України, пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільська, селищна, міська рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до закону.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (частина 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування України"). Акт державного чи іншого органу управління має бути ухвалений в межах компетенції відповідного органу, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб, відповідати вимогам діючого законодавства і бути прийнятим у формі та в порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно зі ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2, 3 статті 134 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів (частина 1 статті 135 Земельного кодексу України).

Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судами встановлено, що оспорюване рішення п`ятої ceciї Брусилівської селищної ради восьмого скликання № 136 вiд 27.01.2021 р. «Про проведення земельних торгів та підготовку лота, земельна ділянка за межами населеного пункту с.Карабачин площею 23,7198 га» відповідає вищенаведеним нормам щодо компетенції органу місцевого самоврядування, оскільки селищна рада від імені та в інтересах громади здійснила правомочності/розпорядилась щодо передачі у користування/оренду земельну ділянку комунальної власності.

Загальні положення щодо проведення земельних торгів закріплені в главі 21 Земельного кодексу України, який застосовується судом в редакції, яка діяла на час виникнення та існування спірних правовідносин.

За змістом ч.1 ст.134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно з ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів.

Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів (ч.1 ст.135 ЗК України).

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Статтею 138 ЗК України визначено, що земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки.

Норми цієї статті врегульовують також порядок та підстави скасування земельних торгів, визнання їх такими, що не відбулися, або анулювання результатів проведених земельних торгів. Зокрема, земельні торги до їх проведення скасовуються організатором земельних торгів у разі надходження до нього документів, які тягнуть за собою внесення змін до землевпорядної та землеоціночної документації на земельну ділянку або встановлення заборони на її відчуження чи передачу в користування.

Судом встановлено, що на момент проведення земельних торгів у формі аукціону земельна ділянка з кадастровим номером 0:02:000:8100 площею 23,7198, яка належить до комунальної власності Брусилівської селищної ради вже була сформована як об`єкт цивільних прав згідно зі ст.79-1 ЗК України та зареєстрована у Державному земельному кадастрі та Державному реєстіу речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, заборони на відчуження земельної ділянки (кадастровий номер 0:02:000:8100) чи передачу її в користування не встановлені, відомості про обмеження у її використанні не зареєстровані, будь-яких зауважень від контролюючих органів щодо порушення порядку проведення земельних торгів не виявлено, результати таких не анульовано.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пояснювальної записки проекту землеустрою, затвердженого рiшенням 7-ої сесії 8-го скликання Брусилівської селищної ради від 24.03.2021 р., визначено, що у відповідності із Номенклатурним списком агровиробничих груп України ґрунти, поширені на земельній ділянці, не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів: 150-торфовища середньоглибокі і глибокі слабо і середньорозкладні, неосушені та відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної організації» проект не підлягає обов`язковій державній експертизі. Проект землеустрою містить конкретне посилання на портал нормативно-грошової оцінки землі, де міститься інформація про відсутність особливо цінних земель на спірній земельній ділянці /а.с. 147-174 у т.1/.

Також звертається увага, що не підтверджено розміщення на земельній ділянці кадастровий номер :02:000:8100 основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд, що характерно для земель промисловості /а.с. 129-130, 161, 165 у т.1/.

За наведених обставин доводи позивача щодо незаконності призначення Брусилівською селищною радою земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної дiлянки суд оцінює як необгрунтовані.

Доводи позивача про неправомірну зміну відповідачем цiльового призначення земельної ділянки із земель запасу (код 16.00) на землі сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сiльськогосподарського виробництва (код 01.01), тоді як, на думку скаржника, землі мають цiльове призначення: землi промисловостi, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, - також не відповідають матеріалам справи.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання.

Відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України за основним цільовим призначенням землі поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; є) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЗК України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Норми ч. 1, 2 ст.20 Земельного кодексу України визначають, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 23,7198, кадастровий номер 0:02:000:8100 сільськогосподарського призначення державної власності була передана Головним управлінням Держгеодастру у Житомирськiй областi, яке на той час мало статус розпорядника земельних дiлянок державної форми власності, у комунальну власнiсть Брусилівській селищній раді Брусилiвського району Житомирської областi на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирськiй областi вiд 22.12.2018 р. № 6-5020/14-18-СГ «Про передачу земельної дiлянки державної власності у комунальну власність» /а.с.266-276 у т.2/. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на а.с.175-179 у т.1 Відділом у Брусилівському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області 22.08.2018 р. зареєстровано земельну дiлянку з кадастровим номером :02:000:8100 площею 23,7198 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилiвський район, Брусилiвська ОТГ (Карабачинська сiльська рада), з цільовим призначенням: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

Передачі земель на підставі наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 № 45 передувала інвентаризація, і на час проведення інвентаризації вихідних даних про те, що вказана земельна ділянка рахувалася як землі промисловості, або ж інших обмежень, які могли свідчити, що це не є землі сільськогосподарського призначення, не було. Розробником технічної документації було встановлено що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:8100 відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Як зазначено вище, право комунальної власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за Брусилівською селищною радою на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 13.08.2018, і згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:8100, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилiвський район, Брусилiвська ОТГ (Карабачинська сiльська рада), категорія земель визначена як землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення земельної ділянки: 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), площа земельної ділянки 23,7198 га, з яких 23,7198 га - сільськогосподарські угіддя /а.с.182 у т.1/. За проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності поширені на земельній ділянці грунти відносяться до агровиробничих груп: 150 - торфовища середньоглибокі і глибокі слабо і середньорозкладені, н е о с у ш е н і. Згідно з наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 06.10.2003 № 245, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.10.2003 № 979/8300, грунти (шифр агровиробничої групи грунтів 150) - не відносяться до особливо цінних груп грунтів.

Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що єдиною державною геоінформаційною системою відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення є Державний земельний кадастр. Підпунктом 10 п. 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, визначено, що до Державного земельного кадастру вносяться відомості про земельні ділянки, зокрема: цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель): категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України.

Отже, спірна земельна ділянка належала до категоріі земель сільськогосподарського призначення на час передачі Держгеокадастром селищній раді до комунальної власності і така категорія не змінювалась відповідачем на час призначення і проведення торгів/аукціону.

Як вже зазначалося вище, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки згідно проекту землеустрою, кадастрового плану земельної ділянки, іншої документації із землеустрою не встановлені і в Державному земельному кадастрі не зареєстровані.

За таких обставин, доводи скаржника про неправомірну зміну Брусилівською селищною радою цільового призначення спірної земельної ділянки є безпідставними, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом при цьому звертається увага, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Здвиж ресурс» за його заявою на підставі рішення селищної ради № 608 від 24.09.2021 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 73,4000 га, яка розміщена 1,6 км на південний схід від села Карабачин Брусилівської селищної ради Житомирської області в оренду терміном на 15 років для геологічного вивчення торфу, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища (Карабачинська ділянка), затвердження запасів ДКЗ України за промисловими критеріями. При цьому в рішенні Брусилівської селищної ради не надано дозвіл на відведення земельної ділянки за рахунок існуючих земельних ділянок, а також - про відведення під розробку земель населеного пункту смт Брусилів.

Крім того, суд звертає увагу, що у пояснювальній записці лоту - Карабачинська ділянка торфу, яка є складовою електронного аукціону SUE001-UA-669 щодо продажу спеціального дозволу на користування надрами, зазначено, зокрема, що «Район розташування родовища, в основному, сільськогосподарський, але значне місце в економіці району планується зайняти видобуванням торфу. ... Торфородовище «Карабачинське» складається із трьох ділянок: №1 (в східній частині - заплава р. Здвиж), № 2 (в західній частині - заплава струмка Болотяний) та «Острови» (в центральній частині, поблизу с.Покришів). … ДКЗ України запаси торфу родовища «Карабачинське» в цілому та окремо дiлянки «Острови» не затверджувались i Державним балансом запасів корисних копалин не обліковані» /а.с.9-12 у т.3/. Таким чином, вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про те, що родовище торфу знаходиться саме на землях сiльськогосподарського призначення.

При цьому позивач стверджує, що земельна ділянка площею 23,7198 га кадастровий номер :02:000:8100 відноситься до особливо цінних земель, оскільки глибина залягання торфу на ній більше одного метра, на підтвердження чого до справи додано Проект на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки торфу Карабачинської ділянки у Житомирському районі Житомирської області (2021 рік) та результати хімічного аналізу торфу (2021-2022 рр.), виготовлені ТОВ «Гео-Кратон» за зверненням позивача /а.с.132-204 у т.1/. Колегія суддів відзначає, що Проект на геологічне вивчення не є належним і допустимим доказом у даному спорі з урахуванням наведених вище доказів, які з вірогідністю згідно з ч.1 статті 76 ГПК України спростовують у даному спорі доводи скаржника про неправомірні діі відповідачів.

Предметом дослідження в наведеному Проекті являється Карабачинська ділянка торфу площею 74,3 га, яка лише частково перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:810о, тому з його змісту неможливо встановити де саме відбиралися проби, які саме результати досліджень в місті перетину, тощо. Скаржник звертає увагу суду, що перетин земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні Приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе», із земельною ділянкою, проект землеустрою на яку розробляється позивачем, становить 22,0636 %, - тому окрім наближеності земельної ділянки до родовища корисних копалин, позивач повинен довести наявність особливо цінних земель у ділянці співпадіння, а не в районі розташування земельних ділянок.

Щодо доводів позивача про порушення його прав як користувача надрами на підставі спеціального дозволу на користування надрами, оскільки він мав і має правомірні очікування на укладення договору оренди землі для видобування торфу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з нормами абзацу 1 частини 4 статті 66 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки. Відповідно до наявних у справі графічних матеріалів, неможливо точно ідентифікувати місце розташування земельної ділянки для розробки родовища, немає таких даних, як номери кадастрових зон і кварталів, також спостерігається, що земельна ділянка орієнтовною площею 73,4000 га входить в межі смт.Брусилів.

Як зазначено вище, на підставі рішення селищної ради № 608 від 24.09.2021 Товариству з обмеженою відповідальністю «Здвиж ресурс» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 73,4000 га, яка розміщена 1,6 км на південний схід від села Карабачин Брусилівської селищної ради Житомирської області для геологічного вивчення торфу, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища (Карабачинська ділянка), затвердження запасів ДКЗ України за промисловими критеріями; при цьому в рішенні Брусилівської селищної ради не надано дозвіл на відведення земельної ділянки за рахунок існуючих земельних ділянок, а також - про відведення під розробку земель населеного пункту смт Брусилів.

Колегія суддів звертає увагу, що спеціальний дозвіл на користування надрами № 5266 наданий з метою геологiчного вивчення торфу, у тому числі дослiдно-промислової розробки родовища, затвердження запасiв ДКЗ України за промисловими категоріями, та отриманий ТОВ "Здвиж Ресурс" 12 серпня 2021 року. Натомість оспорюване рішення селищної ради про проведення земельних торгів щодо земельної ділянки, на яку відсутні в установленому порядку обмеження, було прийнято 27.01.2021 р. і спірна земельна ділянка була передана в оренду на підставі договору, укладеного 21.05.2021 р.

Тобто, відповідно до ст.138 Земельного кодексу України земельні торги за лотом є такими, що відбулися після укладення договору оренди земельної ділянки - до отримання позивачем спеціального дозволу на користування надрами, що в сукупності з іншими вищенаведеними обставинами спростовує доводи про порушення прав та інтересів позивача у даному спорі.

Суд першої інстанції правомірно відзначив, що вчинення позивачем дій щодо отримання дозволу на користування надрами та земельної ділянки у 2015-2016 роках не свідчить про існування правомірного очікування одержати в користування конкретну дялянку, оскільки відповідно до норм статті 66 Земельного кодексу України та статті 18 Кодексу України про надра земельна ділянка для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, може бути надана лише після оформлення в установленому порядку прав користування надрами (отримання спеціального дозволу), яке в даному випадку відбувалось вже за минуванням значного періоду часу (враховуючи вчинення позивачем дій щодо отримання дозволу на користування надрами у 2015-2016 роках) та вже після передачі в установленому порядку спірної земельної ділянки в оренду іншій особі.

Колегія суддів звертає увагу, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регулюється статтями 123, 124 Земельного кодексу України, які визначають таку послідовність.

Зацікавлена особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У клопотанні зазначаються, зокрема, орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення і додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування надає дозвіл або мотивовану відмову у його наданні.

За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Він погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання земельної ділянки у користування, яким затверджує проєкт землеустрою щодо відведення ділянки.

Передача в оренду земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеного рішення шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Отже, правовідносини оренди виникають лише в момент укладення договору оренди.

До цього моменту, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме - щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку. Етапи цих переговорів такі:

Звертаючись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа звертається до власника земельної ділянки - держави або територіальної громади (в особі відповідного органу) з пропозицією про укладення в майбутньому договору оренди (предмет якого на цей час точно не визначений) та про проведення переговорів з цього приводу.

У дозволі на виготовлення проєкту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).

Конкретизується ж земельна ділянка у проєкті землеустрою. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проєкту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України "Про землеустрій").

Отже, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Затвердження проєкту землеустрою щодо відведення ділянки засвідчує згоду власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) із вибором предмета оренди - земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою.

Після цього сторони укладають договір оренди, в якому сторонами погоджується вже не тільки конкретна земельна ділянка, а і всі інші умови договору. З цього моменту виникають договірні правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц.

Крім того, звертається увага, що згідно з абз. 2 частини 4 статті 66 Земельного кодексу України земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на дослідно-промислову розробку родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами (із автоматичним продовженням строку дії сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами) без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду. Позивач не довів неможливість врегулювання спрних питань в означений спосіб.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не довів, яким чином оскаржені рішення селищної ради та договір оренди, а також факт державної реєстрації спірної земельної дiлянки та іншого речового права, які здійснені до моменту отримання ним спеціального дозволу, на дату їх вчинення порушили його права як користувача надрами.

Відповідно до норм ч. 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч.1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За наведених обставин в їх сукупності господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не довів належними й допустимими доказами невідповідність нормам чинного законодавства рішення Брусилівської селищної ради № 136 вiд 27.0.2021 р. та договору оренди земельної дiлянки за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, Брусилівська ОТГ (Карабачинська сільська рада), кадастровий номер :02:000:8100, укладеного відповідачами Брусилівською селищною радою і Приватним сільськогосподарським підприємством «Жовтневе», а також - не доведено порушення таким рішенням і договором прав та законнних інтересів позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги про визнання їх недійсними задоволенню не підлягають.

Також судом першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх, скасування запису про інше речове право як такі, що є похідними від вимог про визнання недійсними рішення селищної ради та договору оренди.

Щодо скасування державної реєстрації земельної дiлянки з кадастровим номером :02:000:8100 в Державному земельному кадастрі та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Житомирській областi скасувати запис в Державному земельному кадастрi та закрити Поземельну книгу про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:000:8100, площею 23,7198 га колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;ї) дані про бонітування ґрунтів.

Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі.

Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї.

Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру .

З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :02:000:8100, площею 23,7198 га, яка розташована за адресою: Житомирська область, Брусилiвський район, Брусилiвська ОТГ (Карабачинська сiльська рада), з цільовим призначенням: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, - відбулась відповідно до витягу з Державного земельного кадастру Відділом у Брусилівському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області 22.08.2018 р.

Згідно з ч. 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки у справі не встановлено. Той факт, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:8100, перетинається із земельною ділянкою, на якій знаходяться корисні копалини, не може бути підставою для скасування державної реєстрації.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 19.01.2022 р. у даній справі ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281-282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Здвиж ресурс" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 19.01.2023 р. у справі № 906/402/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 906/402/22 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 09.06.2023 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.