РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023Справа № 910/11143/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Вершиніної Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект",

2) ОСОБА_1 ,

3) ОСОБА_2 ,

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Під-Ключ",

5) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлія Володимирівна,

6) ОСОБА_3 ,

7) Управління державної охорони України

про витребування майна, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання вчинити дії

Представники:

від позивача: Ярошенко Д.В.;

від відповідача: Любаренко Д.О.;

від третьої особи, на стороні позивача: не з`явився

від третьої особи-1, на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-2, на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-3, на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-4, на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-5, на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-6, на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-7, на стороні відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ" (далі-відповідач), в якому просить суд:

- витребувати у ТОВ "Стома-Світ" на користь позивача приміщення № 35В та №35Г, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлове приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 112,5 кв.м, за ТОВ "Стома-Світ";

- закрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - 000, а саме розділ щодо нежитлового приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 112,5 кв.м, яке зареєстроване за ТОВ "Стома-Світ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нежитлових приміщень № 35В та №35Г в будинку АДРЕСА_1 , які вибули з володіння позивача внаслідок протиправного заволодіння приміщеннями шляхом проведення подвійної реєстрації вказаних нежитлових приміщень, які в подальшому були внесені до статутного капіталу ТОВ "Стома-Світ" та наразі перебуває у фактичному володінні ТОВ "Стома-Світ", яке, в свою чергу, не визнає право позивача на це майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" - залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.11.2022 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.12.2022. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект"; ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; Товариство з обмеженою відповідальністю "Під-Ключ"; Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Юлію Володимирівну та ОСОБА_3 .

14.12.2022 до суду надійшла заява відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву, в якій відповідач зазначає, що ним не було отримано позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження у даній справі, з матеріалами справи представник відповідача ТОВ "Стома-Світ" ознайомився лише 06.12.2022 року, у зв`язку з чим просить продовжити процесуальний строк на подачу відзиву та відкласти розгляд підготовчого засідання.

Також, 14.12.2022 відповідач подав до суду клопотання про залучення третьої особи, в якому просить суд залучити до участі у справі, в якості третьої особи - Управління державної охорони України.

У судовому засіданні 15.12.2022, розглянувши заяву відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву, суд на місці ухвалив продовжити відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву до 23.12.2022 та оголосив перерву до 19.01.2023.

23.12.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач зокрема зазначає, що на підставі тристороннього договору від 26.04.2012 укладеного між Управлінням державної охорони України, Комунальним підприємством «Житомирбудзамовник» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Під-Ключ" про заміну сторони у зобов`язанні, всі права та обов`язки визначені договором про спільну діяльність в будівництві від 05.06.2006 перейшли від КП «Житомирбудзамовник» до ТОВ "Під-Ключ". Тож, з 26.04.2012 ТОВ "Під-Ключ" є забудовником за адресою: АДРЕСА_1 та ТОВ "Під-Ключ", і як забудовник, не передавав приміщення позивачу. На думку відповідача, позивач підробив акт приймання-передачі приміщення від ТОВ «ВБК «Мрія», яке не було та не є забудовником. Також, відповідач вказує, що під час реєстрації права власності на приміщення № 35В та №35Г позивач не подав: технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, що прямо порушує порядок державної реєстрації.

03.01.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ" надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати у позивача акти приймання-передачі нежитлових приміщень № 35В та № 35Г, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , яким ТОВ «Під-Ключ» передало вищезазначені приміщення ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»; витребувати у позивача договір на підставі якого ТОВ «Під-Ключ» передало приміщення № 35В та № 35Г до ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ" про залучення третьої особи (Управління державної охорони України) - задоволено. Залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління державної охорони України (третя особа 7). Залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія». Зокрема, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» у строк до 21.02.2023 надати суду належним чином засвідчену читабельну копію договору б/н від 21.07.2015 зі всіма змінами та додатками, на який міститься посилання в акті приймання-передачі нежитлових приміщень, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, Шевченкіського району міста Києва від 30.05.2016. Підготовче засідання відкладено на 23.02.2023.

26.01.2023 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема зазначає, що виключно управитель ФФБ - ПАТ «Артем-Банк» та його правонаступники могли відчужувати об`єкти нерухомості, які входять до складу будівлі АДРЕСА_1. Також, позивач вказує, що ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» є одним з забудовників, який мав право укладати з довірителями (інвесторами) акти приймання-передачі об`єктів інвестування. Крім того, позивачем надано копію договору б/н від 21.07.2015, на який міститься посилання в акті приймання-передачі нежитлових приміщень, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, Шевченкіського району міста Києва від 30.05.2016

21.02.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Управління державної охорони України надійшли письмові пояснення, в який третя особа-7 на стороні відповідача, зокрема зазначає, що відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/17791/17 новим управителем Фонду фінансування будівництва комплексу житлових будинків із вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на об`єктів будівництва (будівля АДРЕСА_1) призначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нерухомість-Інвест». Крім того, Управління державної охорони України просить суд проводити розгляд даної справи без участі представника Управління державної охорони України.

22.02.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати в ТОВ "Максіс Лімітед" акти приймання-передачі нежитлових приміщень № 35В та № 35Г, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, яким ТОВ «Під-Ключ» передало вищезазначені приміщення ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія».

У судовому засіданні 23.02.2023 оголошено перерву до 02.03.2023.

02.03.2023 позивач подав до суду клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 02.03.2023, розглянувши подані відповідачем клопотання про витребування доказів, суд відмовив у їх задоволенні (мотиви викладені в ухвалі суду від 16.03.2023).

Також, у судовому засіданні 02.03.2023 оголошено перерву до 16.03.2023.

15.03.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання про долучення доказів.

Також, 15.03.2023 відповідач подав до суду клопотання ро витребування доказів, в якому просить суд витребувати у ТОВ «Під-Ключ» та ТОВ «Фінансова компанія «Нерухомість - Інвест»: копії відповідних документів про погашення іпотеки, якою передавалися майнові права на нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 до ПАТ «Артем-Банк»; копії актів приймання-передачі нежитлових приміщень між ТОВ «Під-Ключ» (як власника, який збудував будинок за адресою АДРЕСА_1) та ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»; копію платіжного доручення, яким управитель ФФБ за адресою: АДРЕСА_1, перерахував на ТОВ «Під-Ключ» 99 % від продажу приміщень № 35В та № 35Г на ТОВ "Максіс Лімітед".

У судовому засіданні 16.03.2023, розглянувши подані відповідачем клопотання про витребування доказів, суд відмовив у їх задоволенні, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, а також суд зазначив, що у даному випадку на виконання приписів ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо заходів, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання доказу самостійно, відповідач надав адвокатські запити № 1230 та № 1231 від 13.03.2023, які були надіслані на адресу ТОВ «Під-Ключ» та ТОВ «Фінансова компанія «Нерухомість - Інвест». Однак, враховуючі що такі запити були надіслані представником відповідача 15.03.2023, в той час як судове засідання у справі призначено на 16.03.2023, відповідно в матеріалах справи відсутні відповіді вказаних юридичних осіб на адвокатські запити представника відповідача, як підставу для подання клопотань про витребування таких доказів судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/11143/22 призначено на 13.04.2023.

21.03.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заперечення, в яких зокрема зазначає, що в редакції закону про ФФБ, що діяла на час 2016 року право реалізовувати майнові права мали і фонд, і забудовник ТОВ «Під Ключ», також відповідач вказує, що позивач обраний неналежний спосіб захисту.

10.04.2023 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав додаткові пояснення.

10.04.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ" в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу з ТОВ "Максіс Лімітед".

Також, 10.04.2023 позивач подав до суду заяву про стягнення судових витрат з відповідача, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 118 940, 50 грн, з яких: 12 940, 50 грн - судового збору; 35 000, 00 грн - витрати пов`язані з проведенням експертизи та 71 000, 00 грн - витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні 13.03.2023 суд поновив відповідачу строк на подання заперечень та оголосив перерву до 04.05.2023.

02.05.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав додаткові пояснення.

04.05.2023 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв`язку із зайнятістю представника позивача в іншому судовому процесі, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 04.05.2023 оголошено перерву до 18.05.2023.

У судовому засіданні 18.05.2023 оголошено перерву до 25.05.2023.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися.

Суд відзначає, що треті особи повідомлялися ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте у судове засідання представників не направлено, заяв/клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не подано.

В той же час, суд зазначає, що у поданих до суду письмових поясненнях 21.02.2023 правління державної охорони України просить суд проводити розгляд даної справи без участі представника Управління державної охорони України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, з метою повідомлення третіх осіб про розгляд справи судом та про їх право подати письмові пояснення, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду у даній справі були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження третіх осіб, проте, до суду повернулися конверти з ухвалами суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що треті особи мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги, що представники третіх осіб були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників третіх осіб не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.05.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» вказує, що є власником нежитлових приміщень № 35В та № 35Г в будинку АДРЕСА_1.

На підтвердження права власності позивач посилається на наступні документи: договір № 881 про участь у фонді фінансування будівництва від 13.04.2016, укладений між ПАТ «Артем-Банк» та позивачем, на підставі якого банком, як управителем фонду, закріплені за позивачем об`єкти інвестування, зокрема приміщення № 35В та № 35Г; банківськи виписки по рахунку позивача від 13.04.2016 та 14.04.2016, що підтверджують проведення позивачем повної оплати за приміщення № 35В та № 35Г; договорами № 881.35Г від 14.04.2016 та № 881.35В від 15.04.2016 про відступплення майнових прав, за якими ПАТ «Артем-Банк», після проведення позивачем оплати, відступив йому майнові права на приміщення № 35В та № 35Г; технічними паспртами на приміщення від 17.05.2016; актами звірки вимірів загальної площі нежитлових приміщень № 35В та № 35Г, які укладені 30.05.2016 між ПАТ «Артем-Банк» та позивачем; актами приймання-передачі нежитлових приміщень № 35В та № 35Г від 30.05.2016, укладених мід ТОВ «Виробничо-юкудівельна компанія «Мрія», як забудовником та позивачем; довідками № 881 від 30.05.2016 виданими ПАТ «Артем-Банк» про право позивача на отримання у власність нежитлових приміщень № 35В та № 35Г; інформаційними довідками з Державного реєстру з Державного реєстру речових прав, що підтверджують реєстрацію права власності на нежитлові приміщення № 35В та № 35Г за Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед».

Тож, як вказує позивач, з 06.06.2016 він є власником нежитлових приміщень № 35В та № 35Г в будинку АДРЕСА_1 .

У позовній заяві ТОВ «Максіс Лімітед» посилається на наступні обставини:

- в липні 2019 року нежитлові приміщення нежитлові приміщення № 35В та № 35Г позивачем були передані в оренду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (далі за текстом - ОСОБА_3 ) на підставі договору оренди № 3 від 01.07.2019;

- наприкінці жовтня 2019 року, під час обстеження, представником позивача, переданих в оренду нежитлових приміщень було встановлено, що фактично вказаними нежитловими приміщеннями незаконно заволоділа ОСОБА_3 разом з іншими невідомими особами. Зокрема, підчас візиту представника Позивача, ОСОБА_3 не надала представнику позивача доступу до приміщень, а також повідомила про те, що приміщення нібито належать на праві власності іншим особам;

- протиправне заволодіння приміщеннями відбулось шляхом проведення подвійної реєстрації нежитлових приміщень, що належать позивачу, а саме, приміщення які зареєстровані за позивачем в 2016 році повторно, через декілька років, були зареєстровані за ОСОБА_1 (2018 рік) та ОСОБА_2 (2020 рік), але під іншими номерами об?єктів нерухомості;

- за ОСОБА_1 було зареєстроване приміщення № 493, яке фактично є приміщенням під № 35B, а за ОСОБА_2 зареєстроване приміщення № 612, яке фактично є приміщенням № 35Г;

- 23.09.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було створено ТОВ "МГ Проджект" до статутного капіталу якого передано приміщення № 493 та № 612, що підтверджується копією протоколу загальних зборів, а також актами приймання-передачі приміщень товариству;

- 19.03.2021 вказані приміщення були передані ТОВ "МГ Проджект" в статутний капітал ТОВ «Стома-Світ», що підтверджується актом приймання-передачі приміщення, а також витягом з Державного реєстру речових прав;

- 13.07.2021 ТОВ «Стома-Світ» об?єднало приміщення № 493 та № 612 з приміщенням № 425, яке перебувало у власності вказаного товариства, що підтверджується висновком щодо технічної можливості об?єднання приміщень від 30.06.2021, а також витягом з Державного реєстру речових прав;

- за результатом об?єднання, був створений новий об?єкт нерухомості під № 425/1 загальною площею 112,5 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000;

- 08.09.2021 об?єднаний об?єкт нерухомості було передано в іпотеку ОСОБА_3 (колишній орендар приміщень власником, яких є позивач), яка є директором та єдиним учасником ТОВ «Стома-Світ», що підтверджується інформаційною довідкою №278330380 від 06.10.2021, а також витягом з ЄДРПОУ;

- факт того, що приміщення № 493 та № 612 є одними і тими ж самими приміщеннями, що належать позивачу під № 35В та № 35Г, а також того, що приміщення № 493 та № 612 входять до складу приміщення № 425/1 підтверджується висновком експерта № 1-07/09 від 07.09.2022.

Отже, обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що подвійна реєстрація приміщень № 35В та № 35Г, а також безпідставне перебування вказаних приміщень у фактичному володінні та користуванні ТОВ «Стома-Світ» грубо порушує права позивача на мирне володіння своїм майном, у зв`язку з чим позивач просить суд витребувати у ТОВ "Стома-Світ" на користь позивача приміщення № 35В та №35Г, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлове приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 112,5 кв.м, за ТОВ "Стома-Світ" та закрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - 000, а саме розділ щодо нежитлового приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 112,5 кв.м, яке зареєстроване за ТОВ "Стома-Світ".

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ" зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту. А також вказує, що на підставі тристороннього договору від 26.04.2012 укладеного між Управлінням державної охорони України, Комунальним підприємством «Житомирбудзамовник» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Під-Ключ" про заміну сторони у зобов`язанні, всі права та обов`язки визначені договором про спільну діяльність в будівництві від 05.06.2006 перейшли від КП «Житомирбудзамовник» до ТОВ "Під-Ключ". Тож, з 26.04.2012 ТОВ "Під-Ключ" є забудовником за адресою: АДРЕСА_1 та ТОВ "Під-Ключ", і як забудовник, не передавав приміщення позивачу. На думку відповідача, позивач підробив акт приймання-передачі приміщення від ТОВ «ВБК «Мрія», яке не було та не є забудовником. Крім того, відповідач вказує, що під час реєстрації права власності на приміщення № 35В та №35Г позивач не подав: технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, що прямо порушує порядок державної реєстрації.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 зазначеного Кодексу).

Отже, у розумінні наведених положень правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом відкриття провадження у справах здійснює захист осіб, права та охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положенням статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2006 року між Управлінням державної охорони України (сторона-1) та Комунальним підприємством «Житомирбудзамовник» (сторона-2) укладено договір про спільну діяльність в будівництві, відповідно до умов якого сторони зобов`язались шляхом об`єднання зусиль, фінансових та матеріальних ресурсів спільно діяти для досягнення загальної господарської мети: будівництва та введення в експлуатацію комплексу житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

14.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артем-Банк», як управителем, з однієї сторони та Управлінням державної охорони України і КП «Житомирбудзамовник», як забудовником, з іншої, укладено договір № 1 про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А за програмою будівництва об`єкту розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, забудовник зобов`язується збудувати за замовленням управителя об`єкти будівництва, ввести їх в експлуатацію та передати об`єкти інвестування довірителям, а управитель зобов`язався здійснювати фінансування будівництва у порядку, визначеному регламентом фінансування будівництва за рахунок коштів фонду фінансування будівництва.

У подальшому відповідно до Договору на об`єкт будівництва від 14.12.2007, що є додатком № 2 до Договору № 1 про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А від 14.12.2007 сторонами було погоджено, що при його укладенні, забудовник передає управителю майнові права на об`єкти інвестування для подальшої передачі довірителям, які повністю проінвестують закріплені об`єкти інвестування.

Частиною 8 ст. 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відповідно до договору між забудовником та управителем ФФБ за кожним об`єктом будівництва забудовник передає управителю перелік об`єктів інвестування в об`єкті будівництва, який є попереднім обсягом замовлення на будівництво, та майнові права на ці об`єкти інвестування для подальшої передачі установникам фонду на умовах Правил цього фонду. Забудовник не має права відчужувати або обтяжувати будь-яким способом об`єкти інвестування, майнові права на які передані управителю фонду, без письмової згоди управителя фонду, а після переходу прав на об`єкти інвестування від управителя фонду до установників фонду - без письмової згоди установників фонду.

Таким чином, реалізація житлових та нежитлових приміщень, у житловому комплексі по АДРЕСА_1 здійснювалась через фонд фінансування будівництва, на підставі укладеного 14.12.2007 між ТОВ «Артем-Банк», як управителем, з однієї сторони та Управлінням державної охорони України і КП «Житомирбудзамовник», як забудовником, з іншої, договору № 1 про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А за програмою будівництва об`єкту за адресою АДРЕСА_1.

Також, 14.12.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артем-Банк», як управителем, з однієї сторони та Управлінням державної охорони України і КП «Житомирбудзамовник», як забудовником, з іншої, укладено договір доручення № 3, відповідно до якого забудовник доручає управителю виконувати функції забудовника по організації спорудження об`єктів будівництва відповідно до Договору № 1 про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А від 14.12.2007 та договору на об`єкт будівництва від 14.12.2007, що є невід`ємною частиною договору про організацію спорудження об`єктів будівництва.

Крім того, 14.12.2007 року між Управлінням державної охорони України і КП «Житомирбудзамовник», як іпотекодавцями, з однієї сторони, та ТОВ «Артем-Банк», як іпотекодержателем, з іншої, укладено договір іпотеки № 2, пунктами 1.2, 1.8 якого погоджено, що з метою забезпечення належного виконання іпотекодавцями своїх зобов`язань по договору № 1 про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А за програмою будівництва об`єкту по АДРЕСА_1, іпотекодавці передають в іпотеку належні їм майнові права на об`єкт будівництва. На предмет іпотеки в цілому, в тому числі окремо на кожний об`єкт інвестування, накладається заборона відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вноситься обтяження до Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна. З переліку N 1 об`єктів інвестування (квартир), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вбачається, що в іпотеку були передані всі нежитлові приміщення та квартири, які знаходяться за вказаною адресою.

На підставі укладеного Договору іпотеки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. було накладено заборону відчуження зазначеного об`єкта будівництва, у тому числі було накладено заборону відчуження на всі нежитлові приміщення, що є об`єктами інвестування в об`єкті будівництва.

Також, 14.12.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артем-Банк» (управитель) та Управлінням державної охорони України і КП «Житомирбудзамовник» (забудовники) укладено договір про відступлення майнових прав № 4, умовами якого передбачено, що відповідно до договору іпотеки № 2 від 14.12.2007, забудовник уступає, а управитель приймає на себе право вимоги майнових прав на об`єкт будівництва по договору про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва А № 1 від 14.12.2007 та договору на об`єкт будівництва від 14.12.2007, що є невід`ємною частиною договору про організацію спорудження об`єктів будівництва.

15.02.2010 між Комунальним підприємством «Житомирбудзамовник» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (генеральний підрядник) було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво, умовами якого передбачено, що за договором генпідрядник зобов`язується на свій ризик своїми та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об`єкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, умов договору та завдання замовника, а замовник зобов`язується прийняти закінчений будівництвом об`єкт та оплатити його в межах договірної ціни. При цьому, генпідрядник зобов`язується повністю завершити будівництво та передати готовий об`єкт замовнику через 12 місяців з моменту початку виконання робіт відповідно до п. 2.1. цього договору.

Об`єкт будівництва: будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями. Адреса розташування об`єкта: АДРЕСА_1 (п. 1.2. договору).

12.01.2012 між Управлінням державної охорони України (сторона-1) та Комунальним підприємством «Житомирбудзамовник» (сторона-2) укладено додаткову угоду № 6 до договору про спільну діяльність у будівництві б/н від 05.09.2006, за умовами якої у зв`язку із зміною нумерації квартир та внутрішнього обміру площ за інвентаризаційною справою № 129933 в об`єкті будівництва, сторони досягли згоди про те, що Протокол розподілу (закріплення) площ в об`єкті будівництва - в житлових будинках з вбудовано-прибудованими нежилими приміщеннями за будівельною адресою: АДРЕСА_1, викладено в наступній редакції: загальна площа квартир 36 328, 50 кв. м, сторона-1 (Управління державної охорони України) отримує 9 489, 10 кв. м, що становить загальної площі квартир 26, 12 %, сторона 2 (КП «Житомирбудзамовник») отримує 26 839, 40 кв. м, що становить загальної площі квартир 73, 88 % та всі площі вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень та підземної автостоянки.

В подальшому, 26.04.2012 між Управлінням державної охорони України (сторона-1), Комунальним підприємством «Житомирбудзамовник» (сторона-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (сторона-3) укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні, відповідно до умов якого сторона-2 (КП «Житомирбудзамовник») передає, а сторона-3 (ТОВ "Під-ключ") приймає на себе права та обов`язки сторони-2 за договором про спільну діяльність в будівництві від 05.09.2006, укладеному між стороною-1 (Управлінням державної охорони України) та стороною-2 (КП «Житомирбудзамовник») в об`ємі, визначеному даним договором та з урахуванням положень ст. 2 даного договору.

Відповідно до п. п. 2.1.2. договору, в зв`язку з заміною сторони-2 стороною-3 у основному договорі - договорі про спільну діяльність в будівництві б/н від 05.09.2006, сторона-3 набуває право на частку сторони-2, визначену п. 4.6. договору про спільну діяльність в будівництві б/н від 05.09.2006.

12.06.2012 між Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк», Управлінням державної охорони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» укладено додаткову угоду № 1 до договору № 1 від 14.12.2007 про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А за програмою будівництва об`єкту розташованого за адресою АДРЕСА_1, відповідно до якої у зв`язку з укладенням договору про заміну сторони у зобов`язанні від 26.04.2012 за договором про спільну діяльність в будівництві від 05.09.2006 року, преамбулу договору № 1 від 14.12.2007 про організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А за програмою будівництва об`єкту по АДРЕСА_1 викладено в наступній редакції: Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» - управитель; Управління державної охорони України - забудовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» - забудовник.

Також, 12.06.2012 між Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк», Управлінням державної охорони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» укладено додаткову угоду № 2 до договору на об`єкт будівництва від 14.12.2007, відповідно до якої у зв`язку з укладенням договору про заміну сторони у зобов`язанні від 26.04.2012 за договором про спільну діяльність в будівництві від 05.09.2006 року, преамбулу договору на об`єкт будівництва від 14.12.2007 вирішено викласти в наступній редакції: Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» - управитель; Управління державної охорони України - забудовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» - забудовник.

Крім того, 12.06.2012 між Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк», Управлінням державної охорони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» укладено додаткову угоду № 1 до договору доручення № 3 від 14.12.2007, відповідно до якої у зв`язку з укладенням договору про заміну сторони у зобов`язанні від 26.04.2012 за договором про спільну діяльність в будівництві від 05.09.2006 року, преамбулу договору на доручення від 14.12.2007 вирішено викласти в наступній редакції: Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» - управитель; Управління державної охорони України - забудовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» - забудовник.

12.06.2012 між Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк», Управлінням державної охорони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» укладено додаткову угоду № 1 до договору про відступлення майнових прав №4 від 14.12.2007, відповідно до якої у зв`язку з укладенням договору про заміну сторони у зобов`язанні від 26.04.2012 за договором про спільну діяльність в будівництві від 05.09.2006 року, преамбулу договору про відступлення майнових прав від 14.12.2007 вирішено викласти в наступній редакції: Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» - управитель; Управління державної охорони України - забудовник та Товариство з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» - забудовник.

23.07.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (сторона-1) та Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» (сторона-2) укладено договір про виконання зобов`язань, відповідно до якого у зв`язку з заміною сторони у договорі про спільну діяльність з будівництва від 05.09.2006 та відповідних змін внесених до договорів Фонду фвнансування будівництва сторони дійшли згоди та уклали цей договір про наступне: ТОВ «Під-ключ» - сторона-1 бере на себе зобов`язання належно та своєчасно виконувати функції забудовника, пов`язані із спорудженням об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А та програмою будівництва об`єкту по АДРЕСА_1.

В подальшому, 21.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (забудовник-1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» (забудовник-3) та Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» (управитель ФФБ) укладено договір від 21.07.2015, умовами якого передбачено, що з метою належного виконання окремого об`єму видів робіт, які стосуються ведення будівництва житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у Шевченківському районі (далі - об`єкт будівництва) сторони дійшли згоди про передачу забудовником-1 забудовнику-3 частини своїх функцій забудовника фонду фінансування будівництва «Щербакова 52» виду А вказаного будинку, які передбачені основним договором ФФБ та цим договором, а забудовник-3 зобов`язується їх виконувати належним чином та виправляти недоліки і дефекии у виконаних ним роботах, що виникли з його вини в період гарантійної експлуатації об`єкта. Також, забудовник-3 зобов`язується виконати роботи/зобов`язання за даним договором відповідно до умов даного договору, вимог Державних будівельних норм України та проектно-кошторисної документації.

Також, 27.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (забудовник-1), Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» (забудовник-3) та Публічним акціонерним товариством «Артем-Банк» (управитель ФФБ) укладено додаткову угоду №5 до договору про виконання зобов`язань від 23.07.2012, відповідно до якої у зв`язку з передачею забудовником-1 за договором від 21.07.2015 забудовнику-3 частини своїх функцій забудовника по фонду фінансування будівництва виду А будинку з об`єктами соціальної сфери, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у Шевченківському районі сторони уклали цю додаткову угоду № 5 до договору про виконання зобов`язань від 23.07.2012 про наступне: сторони дійшли згоди викласти преамбулу договору про виконання зобов`язань від 23.07.2012 у наступній редакції: Товариство з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» - забудовник-1; Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» - забудовник-3; Публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» - управитель.

Крім того, судом встановлено, що 13.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Артем-банк» (управитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" (довіритель) укладено договір № 881 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого довіритель (позивач) зобов`язується передати управителю (ПАТ «Артем-банк») в управління грошові кошти з метою отримання довірителем у власність об`єкта інвестування, а управитель зобов`язується прийняти кошти на рахунок ФФБ у довірчу власність та здійснювати від свого імені за плату управління цими коштами в порядку та на умовах, передбаченими Правилами ФФБ.

Згідно п. 2.1. договору, управитель зобов`язаний, зокрема, після внесення довірителем до ФФБ грошових коштів, закріпити за ним конкретні об`єкти інвестування та вилучити ці об`єкти з переліку об`єктів інвестування, що є у пропозиції довірителя, для виключення можливості закріплення цих об`єктів за іншими довірителями.

Згідно Характеристик об`єктів інвестування та переліку робіт, які виконуються у приміщеннях, що закріплені за довірителем, до таких об`єктів належали, у тому числі і спірні нежитлові приміщення № 35В та № 35Г.

Також, 14.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Артем-банк» (управитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" (довіритель) укладено договір відступлення майнових прав № 881.35Г, за умовами якого управитель уступає довірителю майнові права на об`єкт інвестування, які управитель набув відповідно до умов договору на організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А№1 від 14.12.2007.

Відповідно до п. 2 договору, під об`єктом інвестування сторони розуміють: нежитлове приміщення № 35 Г, за адресою: АДРЕСА_1, 2 поверх, загальною площею 14, 98 кв.м.

15.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Артем-банк» (управитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" (довіритель) укладено договір відступлення майнових прав № 881.35В, за умовами якого управитель уступає довірителю майнові права на об`єкт інвестування, які управитель набув відповідно до умов договору на організацію спорудження об`єктів будівництва з використанням коштів фонду фінансування будівництва виду А№1 від 14.12.2007.

Відповідно до п. 2 договору, під об`єктом інвестування сторони розуміють: нежитлове приміщення № 35 В, за адресою: АДРЕСА_1, 2 поверх, загальною площею 44, 70 кв.м.

В матеріалах справи наявні також технічні паспорти на нежитлові приміщення № 35В та № 35Г у житловому будинку АДРЕСА_1, з експлікаціями внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями АДРЕСА_1.

30.05.2016 Публічним акціонерним товариством «Артем-банк» (управитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" (довіритель) складено та підписано акт звірки вимірів загальної площі до договору № 881 про участь у фонді фінансування будівництва від 13.04.2016, відповідно до якого нежитлове приміщення № 35В, загальна площа по договору - 44, 7 кв.м., загальна площа згідно вимірів БТІ - 44, 1 кв.м., різниця - 0, 6 кв.м.

Також, 30.05.2016 Публічним акціонерним товариством «Артем-банк» (управитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" (довіритель) складено та підписано акт звірки вимірів загальної площі до договору № 881 про участь у фонді фінансування будівництва від 13.04.2016, відповідно до якого нежитлове приміщення № 35Г, загальна площа по договору - 14, 98 кв.м., загальна площа згідно вимірів БТІ - 15, 00 кв.м., різниця - 0, 02 кв.м.

30.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія» (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" (сторона-2) складено та підписано акт приймання-передачі нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, Шевченківського району міста Києва, відповідно до якого стороною-1 передано стороні-2 нежитлові приміщення за наступним переліком, зокрема: нежитлове приміщення № 35В, поверх 2, номер секції 3, загальна площа, згідно вимірів БТІ - 44, 1 кв.м.; нежитлове приміщення № 35Г, поверх 2, номер секції 3, загальна площа, згідно вимірів БТІ - 15, 0 кв.м.

В матеріалах справи містяться копії банківських виписок про повну сплату позивачем вартості нежитлових приміщень № 35В та № 35Г на рахунок ПАТ «Артем-Банк».

Також в матеріалах справи містяться наступні довідки видані позивачу:

- довідка № 881 від 30.05.2016 про право довірителя на отримання у власність об`єкта інвестування (нежитлового приміщення № 35В) (по БТІ - нежитлове приміщення № 35В), видана позивачу ПАТ «Артем-Банк» як управителем фонду фінансування будівництва виду А з забудовником ТОВ «Під-ключ» - будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованованими приміщеннями та підземними паркінгом: АДРЕСА_1, про те, що позивачем дійсно сплачено повну вартість нежитлового приміщення № 35В (по БТІ - нежитлове приміщення № 35 В), загальною площею 44, 1 кв.м. по договору № 881 від 13.04.2016 про участь у фонді фінансування будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

- довідка № 881 від 30.05.2016 про право довірителя на отримання у власність об`єкта інвестування (нежитлового приміщення № 35Г) (по БТІ - нежитлове приміщення № 35Г), видана позивачу ПАТ «Артем-Банк» як управителем фонду фінансування будівництва виду А з забудовником ТОВ «Під-ключ» - будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованованими приміщеннями та підземними паркінгом: АДРЕСА_1, про те, що позивачем дійсно сплачено повну вартість нежитлового приміщення № 35Г (по БТІ - нежитлове приміщення № 35Г), загальною площею 15, 0 кв.м. по договору № 881 від 13.04.2016 про участь у фонді фінансування будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, саме вказані довідки стали підставою для реєстрації права власності на спірні нежитлові приміщення за позивачем, яка була проведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 06.06.2016 згідно Інформаційних довідок №68046542 та № 68046040.

Тож, починаючи з 06.06.2016 ТОВ «Максіс Лімітед» є власником нежитлових приміщень № 35В та № 35Г в будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим, судом також встановлено, що 23.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір № 200/35Внп/щ купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого продавець передає, а покупець купує майнові права на нежитлове приміщення у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є нежитлове приміщення , розташоване в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 з наступними характеристиками: нежитлове приміщення № 35В, загальна площа - 44, 7 кв.м., поверх 2, секція 3 (п. 1.2. договору).

Загальна площа об`єкту нерухомості, вказана у п. 1.2. договору, є проектною та підлягає уточненню за даними технічного паспорта, оформленого БТІ згідно договору (п. 1.3. договору).

23.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення до договору купівлі-продажу майнових прав №200/35нп/щ від 23.04.2015, відповідно до якого сторона-1 передала стороні-2 нежитлове приміщення за проектним номером №35В, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна перейменоване у № 493 площею 44, 40 кв.м., розташоване на 2 поверсі, секція 2 в новозбудованому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

Крім того, 24.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір № 201/35Гнп/щ купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого продавець передає, а покупець купує майнові права на нежитлове приміщення у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є нежитлове приміщення № 35Г, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з наступними характеристиками: нежитлове приміщення № 35Г, загальна площа - 14, 98 кв.м., поверх 2, секція 3 (п. 1.2. договору).

Загальна площа об`єкту нерухомості, вказана у п. 1.2. договору, є проектною та підлягає уточненню за даними технічного паспорта, оформленого БТІ згідно договору (п. 1.3. договору).

24.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (сторона-1) та ОСОБА_2 (сторона-2) складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення до договору купівлі-продажу майнових прав №201/35Гнп/щ від 24.04.2015, відповідно до якого сторона-1 передала стороні-2 нежитлове приміщення за проектним номером №35Г, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна перейменоване у № 612 площею 14, 98 кв.м., розташоване на 2 поверсі, секція 3 в новозбудованому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 16.08.2018 проведено державну реєстрацію права власності (номер запису 27573485) за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення 493, поверх 2, секція 3, загальною площею 44, 4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 493 , відомості внесено державним нотаріусом П`ятого київського державного нотаріального округу Кононовою К.В.

Крім того, з наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається що 28.07.2020 проведено державну реєстрацію права власності (номер запису 37551834) за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення 612, загальною площею 15, 00 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відомості внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А.

В подальшому, відповідно до протоколу № 1 загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект" від 23.09.2020, на яких вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект"; затверджено склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект": ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; сформовано статуний капітал, зокрема шляхом внесення наступного майна:

- нежитлове приміщення № 493 в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 44, 40 кв.м., яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності;

- група нежитлових приміщень № 612 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 15, 00 кв.м., яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Також, в матеріалах справи наявні акти приймання-передачі майна від 09.10.2020, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект", складені між ОСОБА_1 та ТОВ "МГ Проджект", а також між ОСОБА_2 та ТОВ "МГ Проджект".

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 09.10.2020 проведено державну реєстрацію права власності (номери записів 38729837 та 38729855) за ТОВ "МГ Проджект" на об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення: № 493, поверх 2, секція 3, загальною площею 44, 4 кв.м. та № 612, загальною площею 15, 00 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відомості внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С.

В подальшому, 19.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ" складено та підписано акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ", зі змісту якого вбачається, що відповідно до протоколу № 1 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Стома-Світ" від 09.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект" передає (вносить) до статутного капітаду Товариства з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ", а Товариство з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ" приймає наступне нерухоме майно:

- нежитлове приміщення № 493 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 44, 4 кв.м., яке належить ТОВ "МГ Проджект";

- групу нежитлових приміщень № 612 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 15, 0 кв.м., група нежитлових приміщень належить ТОВ "МГ Проджект".

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 26.03.2021 проведено державну реєстрацу права власності (номери записів 41272175 та 41274078) за ТОВ "Стома-Світ" на об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення: № 493, поверх 2, секція 3, загальною площею 44, 4 кв.м. та № 612, загальною площею 15, 00 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відомості внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С.

З матеріалів справи вбачається, що Фізичною особою-підприємцем Редчиць В.В. було складено висновок № 0023 від 30.06.2021 щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна, виданого власнику ТОВ "Стома-Світ", відповідно до якого група нежитлових приміщень № 493, загальна площа нежитлових приміщень - 44, 4 кв.м., а саме: № 1-11, кв.м. (приміщення), № 2-8, 0 кв.м. (приміщення), № 3 - 18, 0 кв.м. (приміщення), № 4 - 4, 0 кв.м. (приміщення), № 5 - 3, 0 кв.м. (санвузол), розташоване у АДРЕСА_1 ; група нежитлових приміщень № 425, Загальна площа груп нежитлових приміщень - 53,1 кв.м., а саме: № 1-14, 0 кв.м. (приміщення), № 2-3,0 кв.м. (приміщення), № 3 - 6,0 кв.м.(приміщення), № 4 - 3,0 кв.м. (санвузол), № 5- 27, 1 кв.м. (приміщення), розташоване у АДРЕСА_1; нежитлове приміщення № 612, загальна площа нежитлового приміщення - 15, 0 кв.м., а саме № 1 - 15,0 кв.м. (приміщення), розташоване у АДРЕСА_1 за технічними показниками можуть бути об`єднані в одну групу нежитлових приміщень.

Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси: Група нежитлових приміщень № 425/1 за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Данила Щербаківського, 52, що складаються з наступних приміщень: № 1 - 14, 0 кв.м. (вестибюльна група), № 2 - 11,4 кв.м. (реєстратура), № 3 - 8, 0 кв.м. (приміщення), № 4 - 18,0 кв.м. (кабінет лікаря із стерилізаційною), № 5 - 4,0 кв.м. (компресорна), № 6 - 15, 0 кв.м. (кабінет лікаря), № 7 - 3,0 кв.м. (санвузол), № 8 - 3, 0 кв.м. (комора), № 9 - 6,0 кв.м. (кімната персоналу), № 10 - 3,0 кв.м. (санвузол), № 11 - 27,1 кв.м. кабінет лікаря із стерилізаційною). Загальна площа групи нежитлових приміщень - 112, 5 кв.м. Основна площа - 68, 1 кв.м.

Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 13.07.2021 проведено державну реєстрацію права власності (номер запису 43032358) за ТОВ "Стома-Світ" на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення: № 425/1, загальною площею 112, 5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, відомості внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьменко Ю.В.

Крім того, згідно інформаційної довідки № 278330380 від 06.10.2021 об`єднаний об`єкт нерухомості 08.09.2021 було передано в іпотеку ОСОБА_3 , яка є директором та єдиним учасником ТОВ "Стома-Світ".

Позивач вказує, що фактично приміщення № 493 та № 612 є одними і тими ж самими приміщеннями, що належать позивачу під № 35В та № 35Г, в свою чергу приміщення № 493 та № 612 входять до складу приміщення № 425/1.

Статтею 41 Конституції України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Неприпустимість позбавлення права власності також передбачена частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Загальні підстави припинення права власності передбачені ч. 1 ст. 346 ЦК України, а відповідно до ч. 2 вказаної статті - право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Наведені норми матеріального права свідчать, що принцип неприпустимості протиправного позбавлення права власності полягає в тому, що припинення права власності особи на конкретне майно можливо виключно з підстав, зазначених в законі.

Позивач не погоджується з підставами набуття права власності на спірні приміщення відповідачем та зазначає, що фактично нерухоме майно, було відчужено забудовником ТОВ «Під-ключ» з порушенням норм чинного законодавства та всупереч вимогам Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об`єктів визначаються виключно законами.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) об`єкт управління майном знаходиться в довірчій власності управителя. Управитель є довірчим власником отриманого ним в управління майна. Управитель здійснює управління майном відповідно до Правил фонду та договору управління майном. Майно, набуте управителем у результаті управління, включається до складу отриманого в управління майна. Кошти учасників фондів отримані управителем в управління, відокремлюються від іншого майна управителя, а також від коштів інших фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) відповідно до договору між забудовником та управителем ФФБ за кожним об`єктом будівництва забудовник передає управителю перелік об`єктів інвестування в об`єкті будівництва, який є попереднім обсягом замовлення на будівництво, та майнові права на ці об`єкти інвестування для подальшої передачі установникам фонду на умовах Правил цього фонду. Забудовник не має права відчужувати або обтяжувати будь-яким способом об`єкти інвестування, майнові права на які передані управителю фонду, без письмової згоди управителя фонду, а після переходу прав на об`єкти інвестування від управителя фонду до установників фонду - без письмової згоди установників фонду.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) визначено, що система функціонування ФФБ, серед іншого, передбачає: укладання управителем ФФБ договору з довірителем про участь у ФФБ; внесення довірителем коштів до ФФБ та передачу їх управителю ФФБ в управління за договором про участь у ФФБ; закріплення управителем за довірителем обраного ним об`єкта інвестування, що є підтвердженням замовлення на спорудження цього об`єкта інвестування як складової частини об`єкта будівництва; передачу управителем довірителям, які повністю проінвестували закріплені за ними об`єкти інвестування, майнових прав на ці об`єкти інвестування за договором про уступку майнових прав;

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) фізична або юридична особа, або спільний інвестор ФОН стає довірителем ФФБ за умови передачі коштів в управління управителю ФФБ та укладання з управителем ФФБ договору про участь у ФФБ на основі типового договору ( 227-2013-п), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

При цьому, суд зазначає, що преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 в справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України» та від 28.11.1999 року в справі «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Христов проти України» від 19.02.2009 та "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Суд зазначає, що питання законності реалізації житлових приміщень в об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1, досліджувалось під час розгляду судами справи № 04/01/5026/1089/2011 та було встановлене постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 та постановою Верхового Суду від 11.11.2020.

Так, вказаними судовими рішеннями, зокрема, встановлено, що реалізація житлових та нежитлових приміщень у житловому комплексі по АДРЕСА_1 могла здійснюватися виключено через фонд фінансування будівництва, на підставі укладеного 14.12.2007 між ТОВ «Артем-Банк», як управителем, з однієї сторони та Управлінням державної охорони України і КП «Житомирбудзамовник» як забудовником, з іншої, договору № 1 про організацію спорудження об`єктів будівництва використанням коштів фонду фінансування виду А за програмою будівництва об`єкту за адресою: АДРЕСА_1.

Також зазначеними рішеннями суду встановлено, що ані Управлінням державної охорони України (замовник) та КП «Житомирбудзамовник» (забудовник), ані ПП «Під-ключ» (генеральний підрядник) не могли придбати майнові права на об`єти нерухомості, інакше як через фонд фінансування будівництва і лише за умови здійснення інвестування.

Вказані обставини відповідачем спростовані не були.

В свою чергу, у відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на ту оставину, що оскільки будинок був зданий в експлуатацію 24 грудня 2010 року, продаж приміщень може здійснювати тільки забудовник - ТОВ «Під-ключ», проте суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 9 ст. 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) після введення об`єкта будівництва в експлуатацію управитель може продовжити укладання договорів про участь у ФФБ із закріпленням об`єктів інвестування за довірителями до моменту отримання письмової вимоги забудовника повернути йому майнові права на об`єкти інвестування, які не передані довірителям. Забудовник зобов`язаний прийняти від управителя такі майнові права.

Проте, відповідачем не надано суду доказів отримання управителем письмової вимоги забудовника повернути йому майнові права на об`єкти інвестування, які не передані довірителям.

Крім того, факт відсутності такої вимоги у управителя ФФБ також вбачається з листа № 01-03/1 від 01.03.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нерухомість-Інвест», яке є управителем Фонду фінансування будівництва «Щербакова 52» виду «А» будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1. У вказаному листі також зазначено, що реалізація житлових та нежитлових приміщень у житловому комплексі по АДРЕСА_1 в період з 2014 по 2016 могло здійснюватися виключно через фонд фінансування будівництва, на підставі укладеного між ПАТ «Артем-Банк» та довірителями договору про участь у фонді фінансування будівництва.

Дані обставини також підтверджуються відповіддю Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №13/05/662 від 13.01.2021 на запит позивача.

Крім того, суд зазначає, що на момент укладення договорів купівлі-продажу майнових прав: № 200/35Внп/щ від 23.04.2015, укладеного між ТОВ «Під-ключ» та ОСОБА_4 та №201/35Гнп/щ від 24.04.2015; укладеного між ТОВ «Під-ключ» та ОСОБА_2 щодо продажу майнових прав на спірне нежитлове приміщення, на весь об`єкт будівництва було накладено обтяження відповідно до договору іпотеки № 2 від 14.12.2007.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Під-ключ» також не мало відповідних повноважень щодо реалізації спірного нежитлового приміщення, оскільки воно було предметом договору іпотеки та знаходилось під забороною відчуження. Доказів того, що Товариство мало згоду іпотекодержателя на таке відчуження матеріали справи не містять.

Щодо доводів відповідача про те, що ТОВ «ВБК «МРІЯ»» не мало права передавати позивачу приміщення за актами приймання-передачі від 30.05.2016, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) після введення об`єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування.

Управитель ФФБ надає забудовнику перелік довірителів, які мають право отримати у власність закріплені за ними об`єкти інвестування, відповідно до отриманих довірителями від управителя майнових прав на ці об`єкти інвестування, і повідомляє кожного довірителя про введення об`єкта будівництва в експлуатацію, а на письмову вимогу довірителя надає йому копію відповідного акта.

На підставі даних щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування довіритель за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування здійснює остаточні розрахунки з управителем ФФБ та отримує в управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою. Ця довідка є документом, що підтверджує право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об`єкта інвестування.

Згідно з положеннями ч. 6, 8 та 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) після отримання вказаної довідки довірителем забудовник та довіритель підписують складений забудовником акт прийняття-передачі об`єкта інвестування.

Довіритель має право у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання акта прийняття-передачі об`єкта інвестування або підписати підготовлений забудовником акт прийняття-передачі об`єкта інвестування із зазначенням інформації про відсутність претензій довірителя до забудовника щодо об`єкта інвестування, або подати у письмовій формі свої обґрунтовані зауваження щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва і об`єкту інвестування та щодо виявлених будівельних недоліків.

У разі наявності у довірителя зауважень щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва та об`єкту інвестування забудовник зобов`язаний забезпечити безоплатне усунення недоліків у п`ятнадцятиденний строк з дня подання зауважень або забезпечити безоплатне повторне виконання неналежно виконаної роботи чи виготовлення непоставленої чи пошкодженої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості.

Підсумовуючи викладене, після отримання довірителем від управителя Фонду фінансування будівництва довідки про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування, забудовник зобов`язаний передати приміщення довірителю, про що сторони укладають акт, який засвідчує факт отримання приміщення довірителем в належному стані.

Як встановлено судом вище, 21.07.2015 року між ПАТ «Артем-банк», ТОВ «Під-ключ» та ТОВ «ВБК «Мрія» укладено договір, відповідно до якого ТОВ «ВБК «Мрія» стало одним з забудовників будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Тобто, ТОВ «ВБК «Мрія», як забудовник мало право укладати з позивачем акт приймання-передачі приміщень.

Крім того, як вбачається з листа Управителя ФФБ в особі Голови Правління ПАТ «Артем-банк» № 24/04-3316 від 28.10.2016, ПАТ «Артем-банк», що є управителем фонду фінансування будівництва створеного для спорудження житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями у АДРЕСА_1, надає за місцем вимоги інформацію про те, що на підставі договору від 21.07.2015 та додаткової угоди № 5 від 27.07.2015 до договору про виконання зобов`язань від 23.07.2012 ТОВ «ВБК «Мрія» уповноважений підписувати акти приймання-передачі об`єктів інвестування з довірителями, які уклали договори про участь у Фонді фінансування будівництва.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд вважає безпідставними тверження відповідача стосовного того, що ТОВ «ВБК «Мрія» не мало право на укладання з позивачем акту приймання-передачі.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що дефекти в укладанні акту приймання-передачі приміщення не можуть бути підставою для спростування права власності довірителя ФФБ, оскільки в розумінні викладених вище положень законодавства, акт приймання-передачі приміщення засвідчує тільки факт отримання в належному стані приміщення довірителем, та не є документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за довірителем об`єкта будівництва.

Щодо посилань відповідача на те, що під час реєстрації права власності на спірне нежитлове приміщення позивач не мав необхідного переліку документів для цієї реєстраційної дії, суд зазначає наступне.

Відповідач вказує, що право власності позивача на нежитлові приміщення зареєстроване з порушенням законодавства оскільки позивачем реєстратору не було подано: технічний паспорт на об`єкти нерухомості; документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію будинку; документ, що підтверджує присвоєння будинку адреси.

На підтвердження неподання вказаних документів реєстратору, відповідач посилається на те, що, в переліку підстав набуття права власності зазначені: довідка №881 про право на отримання у власність об`єкта інвестування серія та номер: 24/04-1170, видана 30.05.2016 ПАТ «Артем-Банк»; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий: 30.05.2016 ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»».

Відповідно до положень п. 21 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2011 року №1141 (у редакції яка діяла на дату виникнення правовідносин) у разі проведення державної реєстрації виникнення права власності на нерухоме майно державний реєстратор вносить до запису про право власності підставу для виникнення права власності, в якій зазначається: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ.

Згідно з положеннями п. 63 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (в редакції, яка діяла на дату виникнення правовідносин) у разі участі у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування.

Положеннями ч. 11 ст. 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (в редакції, яка діяла на дату спірних правовідносин) встановлено, що органи, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводять державну реєстрацію права власності довірителя на об`єкт інвестування на підставі довідки про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування, при цьому такі органи не мають права вимагати будь-яких інших документів щодо участі довірителя у ФФБ.

Таким чином, державний реєстратор в графі «Підстава для державної реєстрації» зазначає назву та реквізити правовстановлюючого документу, яким у спірних правовідносинах є довідка про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування. При цьому, в розумінні вказаних положень законодавства, державний реєстратор в графі «Підстава для державної реєстрації» не зобов`язаний вказувати будь-які інші документи, які надані для проведення реєстраційної дії.

Підсумовуючи викладене, посилання відповідача на порушення вимог законодавства під час реєстрації права власності за позивачем, спростовуються викладеними вище обставинами.

Звертаючись до суду з вказаним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» просить суд:

- витребувати у ТОВ "Стома-Світ" на користь позивача приміщення № 35В та №35Г, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлове приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 112,5 кв.м, за ТОВ "Стома-Світ";

- закрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - 000, а саме розділ щодо нежитлового приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 112,5 кв.м, яке зареєстроване за ТОВ "Стома-Світ".

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності застосуванням передбачених законодавством заходів. Регулювання, наведене в Главі 29 Цивільного кодексу України, передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності, як витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) й усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

Виходячи з цієї норми, фактичне володіння передбачає фактичне панування особи над річчю.

Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною.

Аналіз вказаної норми та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Віндикація - витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.

Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача, які і становлять предмет доказування.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі № 923/630/17, від 29.01.2019 року у справі № 911/3312/17, від 02.04.2019 року у справі № 911/737/18, від 19.06.2019 року у справі № 914/1671/17, від 27.08.2019 року у справі № 925/366/18, від 12.09.2019 року у справі № 21/93б.

Отже, умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

Положеннями ст. 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як встановлено судом вище, починаючи з 06.06.2016 ТОВ «Максіс Лімітед» є власником нежитлових приміщень № 35В загальною площею 44, 1 кв.м. та № 35Г загальною площею 15, 0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

В свою чергу, за ТОВ «Стома-Світ» проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 425/1, загальною площею 112, 5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на підставі висновку № 0023 щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 30.06.2021, відповідно до якого нежитлове приміщення № 493, загальною площею - 44, 4 кв.м., група нежитлових приміщень № 425, загальною площею - 53,1 кв.м. та нежитлове приміщення № 612, загальною площею - 15, 0 кв.м., розташовані у АДРЕСА_1 об`єднані в одну групу нежитлових приміщень - № 425/1, загальною площею № 425,1 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, як встановлено судом вище, першочерговими власниками нежитлових приміщень № 493 та № 612 за адресою: АДРЕСА_1 були фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які набули вказані приміщення на підставі укладеного з ТОВ «Під-ключ» договорів купівлі-продажу майнових прав та в подальшому передали їх в статутний капітал ТОВ «МГ Проджект», яке в свою чергу передало ці приміщення в статутний капітал ТОВ «Стома-Світ».

Разом з тим, судом вище встановлено, що ані Управління державної охорони України (замовник) та КП «Житомрбудзамовник» (забудовник), ані ПП «Під-ключ» (генеральний підрядник) не могли придбати майнові права на об`єти нерухомості, інакше як через фонд фінансування будівництва і лише за умови здійснення інвестування.

Позивач вказує, що факт того, що приміщення № 493 та № 612 є одними і тими ж самими приміщеннями, що належать позивача під № 35В та № 35Г, а також того, що приміщення № 493 та № 612 входять до складу приміщення № 425/1 підтверджується висновком експерта № 1-07/09 від 07.09.2022.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіс Лімітед" було надано висновок експерта № 1-07/09 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07.09.2022, складений судовим експертом Лісниченко С.В., відповідно до якого експерт дійшов наступних висновків:

- Згідно наданих документальних даних нежитлове приміщення, яке було зареєстроване за ОСОБА_1 , загальною площею 44, 4 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 493 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000) та нежитлове приміщення, яке зареєстроване за ТОВ "Максіс Лімітед", за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 35B (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 00) є одним і тим самим об?єктом нерухомого майна.

- Згідно наданих документальних даних нежитлове приміщення, яке було зареєстроване за ОСОБА_2 , загальною площею 15 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 612 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000) та нежитлове приміщення, яке зареєстроване за ТОВ "Максіс Лімітед", за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 35Г (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 00) є одним і тим самим об?єктом нерухомого майна.

- Згідно наданих документальних даних нежитлове приміщення, яке було зареєстроване за ОСОБА_1 , загальною площею 44,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 493 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000), входить до складу приміщення загальною площею 112,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення № 425/1, яке зареєстроване за ТОВ «Стома-Світ» (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000).

- Згідно наданих документальних даних нежитлове приміщення, яке було зареєстроване за ОСОБА_2 , загальною площею 15 кв.м., за адресою. АДРЕСА_1, приміщення № 612 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000), входить до складу приміщення загальною площею 112, 5 кв.м., за адресою. АДРЕСА_1, приміщення № 425/1, яке зареєстроване за ТОВ «Стома-Світ» (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 000).

За змістом ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За змістом ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи висновок експерта експерта №1-07/09 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07.09.2022, суд вважає, що зазначений висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи, при цьому, висновок експерта складений кваліфікованим атестованим судовим експертом Лісниченко Сергієм Васильовичем, який має вищу освіту другого рівня за ступенем магістра, науковий ступінь доктора філософії, вчене звання доцента, кваліфікацію судового експерта з спеціальностей: 10.6 «дослідження об`єктів нерухомості будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7. «розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками», 10.10 «визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд» (свідоцтво від 24.02.2006 року №965, видане Міністерством юстиції України, дійсне безстроково); 10.14 «оцінка земельних ділянок» (свідоцтво № 1907, видане Міністерством юстиції України, дійсне до 15.12.2023 року), стаж експертної роботи з 2002 року

Крім того, у висновку зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 384 Кримінального кодексу України.

Таким чином, висновок експерта №1-07/09 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07.09.2022 приймається судом в якості належного та допустимого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У статті 330 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до частини першої статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, відповідно до закріпленого у статті 387 Цивільного кодексу України загального правила власник має необмежене право витребувати власне майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 Цивільного кодексу України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Наведеною нормою права передбачено вичерпний перелік умов, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких умов є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Тож можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем, та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Під час розгляду даної справи судом встановлені наступні обставини:

- позивач на підставі укладеного з ПАТ «Артем-Банк» договору № 881 про участь у фонді фінансування будівництва від 13.04.2016, договорів № 881.35Г від 14.04.2016 та № 881.35В від 15.04.2016 про відступлення майнових прав, актів звірки вимірів загальної площі нежитлових приміщень № 35В та № 35Г, актів приймання-передачі нежитлових приміщень № 35В та № 35Г від 30.05.2016 отримав у власність нежитлові приміщення № 35В та № 35Г;

- 06.06.2016 за ТОВ «Максіс Лімітед» зареєстровано право власності на нежитлові приміщення № 35В, поверх 2, номер секції 3, загальною площею 44,1 кв.м. та нежитлове приміщення №35Г, поверх 2, номер секції 3, загальною площею 15, 00 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 ;

- на підставі укладених з ТОВ «Під-ключ» договорів купівлі-продажу майнових прав № 200/35Внп/щ від 23.04.2015 та № 201/35/Гнп/щ від 24.05.2015 фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали майнові права на нежитлові приміщення № 35В, загальною площею 44,7 кв.м. поверх 2, секція 3 та № 35Г, загальною площею 14,98 кв.м., 2 поверх, секція 3 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, 23.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення до договору купівлі-продажу майнових прав №200/35нп/щ від 23.04.2015, відповідно до якого сторона-1 передала стороні-2 нежитлове приміщення за проектним номером №35В, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна перейменоване у № 493 площею 44, 40 кв.м., розташоване на 2 поверсі, секція 2 в новозбудованому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

Крім того, 24.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Під-ключ» (сторона-1) та ОСОБА_2 (сторона-2) складено та підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення до договору купівлі-продажу майнових прав №201/35Гнп/щ від 24.04.2015, відповідно до якого сторона-1 передала стороні-2 нежитлове приміщення за проектним номером №35Г, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна перейменоване у № 612 площею 14, 98 кв.м., розташоване на 2 поверсі, секція 3 в новозбудованому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

Тож, 16.08.2018 проведено державну реєстрацію права власності (номер запису 27573485) за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення 493, поверх 2, секція 3, загальною площею 44, 4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 493 , відомості внесено державним нотаріусом П`ятого київського державного нотаріального округу Кононовою К.В.

Відповідно, 28.07.2020 проведено державну реєстрацію права власності (номер запису 37551834) за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення 612, загальною площею 15, 00 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відомості внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А.

Тобто, у даному випадку проведено подвійну реєстрацію на одні і ті самі нежитлові приміщення, право власності на які ще у 2016 році набув позивач.

При цьому, як встановлено судом вище договори на підставі яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували право власності на об`єкти нерухомості, що належать позивачу зі сторони продавця були укладені особою, що не мала права відчужувати об`єкти інвестування.

В подальшому вказаними фізичними особами створено Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Проджект" до статутного капіталу якого включено нежитлові приміщення № 493 та № 612, яке в свою чергу внесло їх до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стома-Світ".

Відповідач зареєстрував за собою право власності спочатку окремо на кожне нежитлове приміщення № 493 та № 612, а в подальшому після отримання висновку № 0023 щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 30.06.2021 об`єднав нежитлові приміщення № 493, № 425 та № 612 в одне приміщення шляхом утворення нового об`єкта нерухомого майна № 425/1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 112, 5 кв.м.

13.07.2021 проведено державну реєстрацію права власності (номер запису 43032358) за ТОВ "Стома-Світ" на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення: № 425/1, загальною площею 112, 5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, висновком експерта №1-07/09 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07.09.2022, який прийнято судом в якості належного та допустимого доказу встановлено, що нежитлове приміщення № 493 загальною площею 44, 4 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення № 35B, яке зареєстроване за ТОВ "Максіс Лімітед", за адресою: АДРЕСА_1 , є одним і тим самим об?єктом нерухомого майна; нежитлове приміщення № 612, загальною площею 15 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення № 35Г, яке зареєстроване за ТОВ "Максіс Лімітед", за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення є одним і тим самим об?єктом нерухомого майна.

В свою чергу, приміщення № 493 та № 612 входять до складу приміщення загальною площею 112,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 425/1 , яке зареєстроване за ТОВ «Стома-Світ».

Таким чином, суд зазначає, що приміщення, які були зареєстровані ще у 2016 році за позивачем є одними і тими ж приміщеннями, які у 2018 та 2020 роках були зареєстровані за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та які у подальшому увійшли до складу приміщення № 425/1, яке станом на дату винесення рішення у даній справі зареєстровано за відповідачем

Суд констатує, що відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що нежитлові приміщення № 493 та № 612, які були зареєстровані за ним на праві власності, та в подальшому об`єднані у приміщення № 425/1, є відмінним від нежитлових приміщень № 35В та №35Г, зареєстрованих на праві приватного власності за позивачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач є власником нежитлових приміщень № 35В загальною площею 44,1 кв.м. та №35Г загальною площею 15, 00 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і це майно вибуло з фактичного володіння позивача внаслідок проведеної подвійної реєстрації права власності на ці нежитлові приміщення під іншими номерами № 493 та № 612 (були перейменовані згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна) та подальшого об`єднання їх в приміщення № 425/1.

Згідно приписів ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За таких обставин, враховуючи встановлені вище обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про витребування у ТОВ "Стома-Світ" на користь позивача приміщення № 35В та №35Г, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вважає за доцільне викласти вказану позовну вимогу у наступній редакції, а саме: витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» нежитлове приміщення № 35В загальною площею 44,1 кв.м. та нежитлове приміщення №35Г загальною площею 15, 00 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та входять до складу приміщення № 425/1 загальною площею 112, 5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо вимоги позивача скасування державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлове приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 112,5 кв.м, за ТОВ "Стома-Світ", суд зазначає наступне.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Таким чином, підставою для здійснення державним реєстратором державної реєстрації прав є правовстановлюючі документи, які підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав)."

Аналогічна право позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 199/1136/20 та від 27.05.2021 у справі № 914/1201/19.

Отже, на момент ухвалення судом рішення у даній справі відповідно до ч. 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правомірним та ефективним способом захисту права позивача, з урахуванням змін, внесених до Закону, є скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 112,5 кв.м, яке зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» до складу якого входять нежитлові приміщення № 493 та № 612, які є одними і тими ж приміщеннями, що і приміщення № 35В та №35Г, порушує права позивача на фактичне володіння та користування своїм майном, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимога позивача про скасування державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на нежитлове приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 112,5 кв.м, за ТОВ "Стома-Світ" також підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про закриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - 000, а саме розділу щодо нежитлового приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 112,5 кв.м, яке зареєстроване за ТОВ "Стома-Світ", суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі:

1) знищення об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості;

2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна;

3) виключення об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з проектної документації на будівництво у зв`язку із змінами проектної документації на будівництво;

4) скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта.

Закритий розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа не підлягають поновленню. У разі скасування рішення державного реєстратора про закриття розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості відкривається новий розділ та формується нова реєстраційна справа відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 вказаної статті, у разі знищення об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості (у тому числі у зв`язку із зміною проектної документації на будівництво) або скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується.

Відповідно до ч. 3. вказаної статті, у разі поділу об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості або виділу частки з об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта.

Відомості про речові права, обтяження речових прав щодо об`єкта, що поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта одночасно з відкриттям розділів Державного реєстру прав на кожний новостворений об`єкт переносяться до таких розділів. Якщо правочином або актом відповідного органу встановлено, що речові права, обтяження речових прав не поширюються на всі новостворені об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, відомості про такі права, обтяження переносяться лише до розділів, відкритих для новостворених об`єктів, яких вони стосуються.

У разі наявності зареєстрованих речових прав, похідних від права власності, та/або обтяжень речових прав щодо об`єкта, що поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта за результатом перенесення відомостей про такі права, обтяження державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

У разі об`єднання об`єктів нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, а реєстраційні номери таких об`єктів скасовуються. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта.

Згідно ч. 6 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі закриття розділу Державного реєстру прав у зв`язку з наявністю в цьому реєстрі двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості внаслідок допущення технічної помилки розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше, закриваються, а реєстраційний номер такого об`єкта скасовується.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в розділі Державного реєстру прав, що закривається як помилковий, одночасно із закриттям такого розділу переносяться до розділу Державного реєстру прав, відкритого раніше на об`єкт нерухомого майна. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта.

У разі наявності зареєстрованих речових прав, похідних від права власності, та/або обтяжень речових прав, відомості про які містяться в розділі Державного реєстру прав, що закривається як помилковий, за результатом перенесення відомостей про такі права, обтяження державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

У разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості внаслідок допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення.

Частиною 7 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

Проте, враховуючи те, що у даному випадку за відповідачем було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення № 425/1, загальною площею 112, 5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, до якого на підставі висновку № 0023 щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна від 30.06.2021, включено окрім приміщень позивача № 493, загальною площею - 44, 4 кв.м. та № 612, загальною площею - 15, 0 кв.м., розташовані у АДРЕСА_1, ще групу нежитлових приміщень № 425, загальною площею - 53,1 кв.м., суд приходить до висновку про неможливість закриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - 000, а саме розділу щодо нежитлового приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 112,5 кв.м, яке зареєстроване за ТОВ "Стома-Світ", а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» - задовольнити частково.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» (вул. Щербаківського Данила, буд. 52, офіс 425, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код - 43927907) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» (вул. Щербаківського, буд. 52, офіс 35 В, м. Київ, 04111, ідентифікаційний код - 39810796) нежитлове приміщення № 35В загальною площею 44,1 кв.м. та нежитлове приміщення №35Г загальною площею 15, 00 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та входять до складу приміщення № 425/1 загальною площею 112, 5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення № 425/1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 112,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 43032358, яке зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» (вул. Щербаківського Данила, буд. 52, офіс 425, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код - 43927907).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» (вул. Щербаківського Данила, буд. 52, офіс 425, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код - 43927907) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» (вул. Щербаківського, буд. 52, офіс 35 В, м. Київ, 04111, ідентифікаційний код - 39810796) 10 459 (десять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 50 коп. - судового збору.

5.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 05.06.2023.

Суддя Щербаков С.О.