ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м.Дніпро Справа № 908/369/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Орєшкіної Е.В.,

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Богацький В.А., протокол №2021-1 від 18.06.2021, керівник;

від позивача: Трачук Н.І., посвідчення №789 від 04.06.2010, адвокат;

від відповідача-1: представник не з`явився;

від відповідача-2: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 ( повне рішення складено 15.12.2022, суддя Левкут В.В.) у справі №908/369/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс", м. Запоріжжя

до відповідача-1: Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя,

відповідача-2: Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

про припинення права та визнання права постійного користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роджерс» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради, в якому просило:

- припинити за комунальним некомерційним підприємством «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради право постійного користування земельною ділянкою площею 0,025 га кадастровий номер :05:005:0267;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Роджерс» право постійного користування земельною ділянкою площею 0,025 га кадастровий номер :05:005:0267.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Роджерс» є власником окремо визначеного нерухомого майна по бул. Шевченко, 25 у м. Запоріжжі, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,0250 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:005:0267 (форма власності комунальна); з 2015 року Запорізька міська рада не прийняла рішення про затвердження документації із землеустрою, договір оренди цієї земельної ділянки укладений не був, що унеможливлює виконання умов договору купівлі продажу об`єкту права комунальної власності №11/14 від 11.12.2014 та виникнення обов`язку по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою; з моменту набрання чинності Законом України «Про приватизацію державного та комунального майна» Запорізька міська рада повинна була достроково припинити право постійного користування відповідача-2 в частині земельної ділянки, необхідної для обслуговування і використання позивачем приватизованого об`єкта нерухомості за призначенням, укласти договір оренди з позивачем відповідно до Земельного кодексу України у тримісячний строк з моменту реєстрації позивачем права власності на об`єкт приватизації, чого зроблено не було; безстрокове користування земельною ділянкою, яка повинна була бути надана позивачу, на його думку, є законним очікуванням, яке підлягає захисту як майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що чинне на час укладення договору купівлі продажу об`єкту права комунальної власності №11/14 від 11.12.2014 земельне законодавство передбачало автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди, в даному випадку припинення права користування частиною земельної ділянки відбувається автоматично, в силу прямої норми закону (стаття 120, пункт "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України) і не потребує прийняття судового рішення; позивач не відноситься до кола осіб, які згідно ст. 92 Земельного кодексу України можуть набувати право постійного користування земельною ділянкою, тому після набуття права власності на об`єкт нерухомого майна позивач набув право на оформлення відповідного права користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти; земельне законодавство вимагає оформлення прав на земельні ділянки за певною процедурою, яку не можна підміняти судовим рішенням; позивач не надав доказів, які підтверджують дотримання процедури оформлення відповідного права користування земельною ділянкою, на якій розташований належний йому на праві власності об`єкт нерухомості.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Роджерс", в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати у справі, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 10 000,00 грн, в апеляційній інстанції в сумі 5 000,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом порушені норми матеріального права ( ст.ст. 92, 120, 123, 126, 141, 153 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна»); процесуального права (ст. ст. 4, 5 Господарського процесуального кодексу України); не з`ясовані обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають встановленим обставинам справи;

- відповідачем позов не визнаний в повному обсязі, що свідчить про наявність спору;

- висновки суду, що позивач не надав доказів, які підтверджують дотримання процедури оформлення права користування земельною ділянкою, спростовуються наявними у справі судовими рішеннями у справах №№280/5055/20, 280/4313/19, якими встановлені обставини, від повторного доведення яких позивач звільнений на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України;

- позивач пройшов процедуру оформлення права користування (оренди) земельної ділянки у повному обсязі і вона завершена прийняттям рішення Запорізької міської ради №43 від 24.06.2020 «Про відмову у погодженні КНП «Міська лікарня №10» ЗМР технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по бул. Шевченка, 25 для розташування міської лікарні №10»;

- поділ земельної ділянки завершився у 2014 році присвоєнням їй окремого кадастрового номеру і відповідно до умов договору від 11.12.2014 разом з придбанням об`єкта нерухомості до позивача перейшло право користування земельною ділянкою кадастровий номер :05:005:0267 площею 0,025 га;

- до прийняття рішення Запорізької міської ради №43 від 24.06.2020 відповідач-2 не визнав право користування спірною земельною ділянкою за позивачем та відмовив Запорізькій міській раді у наданні документів та погодженні рішення, що унеможливлює укладення договору оренди земельної ділянки;

- відповідачі не визнають припинення права користування відповідача-2 спірною земельною ділянкою, тому суд мав захистити право позивача, задовольнивши позовну вимогу в частині припинення права користування земельною ділянкою кадастровий номер :05:005:0267 площею 0,025 га;

- з моменту набрання чинності Законом України «Про приватизацію державного та комунального майна» Запорізька міська рада повинна була достроково припинити право постійного користування відповідача-2 в частині земельної ділянки, необхідної для обслуговування і використання позивачем приватизованого об`єкта нерухомості за призначенням, укласти договір оренди з позивачем відповідно до Земельного кодексу України у тримісячний строк з моменту реєстрації позивачем права власності на об`єкт приватизації;

- юридичний факт державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно надає йому правомірне очікування набуття права користування земельною ділянкою і це право може бути об`єктом захисту в розумінні ст. 15 Цивільного кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2023 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Кощеєв І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2023 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 28.03.2023.

17.03.2023 від Запорізької міської ради до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22 залишити без змін; у зв`язку з введенням воєнного стану та територіальною віддаленістю суду просив здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі його повноважного представника.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- рішення Запорізької міської ради №43 від 24.06.2020 «Про відмову у погодженні КНП «Міська лікарня №10» ЗМР технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по бул. Шевченка, 25 для розташування міської лікарні №10» є діючим та не скасоване;

- позивач згідно ст. 92 Земельного кодексу України не має права на оформлення земельної ділянки на праві постійного користування;

- до Запорізької міської ради заяв позивача про надання йому на праві постійного користування земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0267 не надходило;

- усі фактичні обставини, які зазначені позивачем у цій справі вже з`ясовувалися під час розгляду справ №№280/4313/19, 280/5055/20, 280/11246/21.

27.03.2023 у зв`язку відпусткою судді Чус О.В. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу №908/369/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Дарміна М.О, якою її прийнято до свого провадження ухвалою суду від 28.03.2023.

У судовому засіданні 28.03.2023 по справі оголошено перерву до 06.06.2023.

06.06.2023 у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу №908/369/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Чус О.В., якою її прийнято до свого провадження ухвалою суду від 06.06.2023.

У судовому засіданні 06.06.2023 представники позивача вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідачі явку представників у судове засідання 06.06.2023 не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№552, 560.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що у Державному земельному кадастрі 17.05.2006 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд. 25 площею 2,8751 га та присвоєно кадастровий номер :05:005:0060 (категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: 03.03 для розташування міської лікарні №10, форма власності: комунальна, вид права: право постійного користування земельною ділянкою, найменування: Комунальна установа «Центральна лікарня Орджонікідзевського району», документ, що посвідчує право: Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрований за №10 від 17.05.2006 ЯЯ 113352), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 03.06.2014.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роджерс» на підставі договору купівлі-продажу об`єкту права комунальної власності №11/14 від 11.12.2014 є власником окремо визначеного нерухомого майна по бул. Шевченко, 25 у м. Запоріжжі.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору об`єктом приватизації є будівля (літ. К) загальною площею 18,0 кв.м, що складає 1/500 частину об`єкта комунальної власності будівель лікарні, розташованих за адресою: 69035, м. Запоріжжя, бул. Шевченко, буд. 25.

Земельна ділянка, на якій розташована будівля, оформлена в погоджених межах площею 0,0250 га та зареєстрована за кадастровим номером :05:005:0267 в Державному земельному кадастрі на підставі рішення Запорізької міської ради № 56/133 від 05.11.2014.

У березні 2015 року ТОВ «Роджерс» звернулось до Запорізької міської ради з приводу оформлення прав на земельну ділянку кадастровий номер :05:005:0267 площею 0,025 га для розташування медично-діагностичного центру та аптеки у зв`язку з набуттям права власності на будівлю аптеки площею 0,0018 га.

Листом Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради № 0888/02-03 від 21.03.2015 позивача повідомлено про необхідність подання відповідних документів: листа департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради з приводу визначення необхідної площі для функціонування об`єкту згідно будівельних норм та правил; технічного паспорту на майно (оригіналу та копії).

Як зазначає позивач, у 2016 році документація із землеустрою доповнена актуальними відомостями щодо документів та подій, які виникли за два роки станом на вересень 2016 року (в тому числі перейменовано основного землекористувача по бул. Шевченка, 25) та передана в управління з питань земельних відносин для подання на сесію міської ради, але постійною комісією міської ради з питань комунальної власності, ресурсів, приватизації та земельних відносин документація так і не передана на розгляд сесії, не прийнято рішення по суті, не зазначено про невідповідність документів чи їх некомплектність.

Листом № 88/16 від 29.11.2016 постійна комісія з питань комунальної власності, ресурсів, приватизації, архітектури та земельних відносин Запорізької міської ради повідомила, що на розгляді постійної комісії знаходиться проект рішення Запорізької міської ради «Про затвердження КУ «Запорізька міська клінічна лікарня № 10» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 для розташування міської лікарні № 10, надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 ТОВ «Роджерс» для розташування медично-діагностичного центру та аптеки», але питання не розглянуте, бо комісією направлено запит до лікарні з проханням надати ґрунтовне пояснення розподілу земельної ділянки непропорційно долям у власності.

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Роджерс» звернулося до Запорізької міської ради з запитом щодо розгляду відповідного проекту рішення.

Листом № 253/02-03 від 09.02.2017 Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради повідомило позивача, що проект рішення Запорізької міської ради «Про затвердження КУ «Запорізька міська клінічна лікарня № 10» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 для розташування міської лікарні № 10, надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 ТОВ «Роджерс» для розташування медично-діагностичного центру та аптеки» розглянутий постійною комісією Запорізької міської ради, проте остаточне рішення прийнято не було.

Наведені обставини стали предметом судового розгляду у справах №280/4313/19, №280/5055/20, №280/11246/21, які не потребують додаткового доведення в силу п. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 у справі №280/4313/19, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" до Запорізької міської ради Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Запорізької міської ради Запорізької області щодо нерозгляду проекту рішення Запорізької міської ради "Про затвердження КУ "Запорізька міська клінічна лікарня № 10" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 для розташування міської лікарні № 10, надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 ТОВ "Роджерс" для розташування медично-діагностичного центру та аптеки", кадастровий номер :05:005:0267; зобов`язано Запорізьку міську раду Запорізької області розглянути проект рішення Запорізької міської ради "Про затвердження КУ "Запорізька міська клінічна лікарня № 10" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд.25 для розташування міської лікарні № 10, надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 ТОВ "Роджерс" для розташування медично-діагностичного центру та аптеки", кадастровий номер :05:005:0267, та прийняти рішення, відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №280/11246/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Роджерс» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 64243699 від 11.02.2021.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2022 у справі №280/11246/21 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.12.2021) в адміністративній справі №280/11246/21 скасовано; в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Роджерс» оскаржено у судовому порядку рішення Запорізької міської ради № 43 від 24.05.2020 "Про відмову у затвердженні КНП "Запорізька міська лікарня № 10" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.11.2020 у справі №280/5055/20, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Роджерс» про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради № 43 від 24.06.2020 «Про відмову у погодженні КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по бул. Шевченка, 25, зобов`язання відповідача розглянути проект рішення Запорізької міської ради «Про затвердження КУ «Запорізька міська клінічна лікарня № 10» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 для розташування міської лікарні № 10, надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 TOB «Роджерс» для розташування медично-діагностичного центру та аптеки», кадастровий номер :05:005:0267 та прийняття рішення відповідно до вимог ст. ст. 123, 186-1 Земельного кодексу України, відмовлено.

Адміністративні суди у справі №280/5055/20 дійшли висновку, що Запорізька міська рада, приймаючи рішення № 43 від 24.06.2020, не вирішила питання щодо надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 Товариству з обмеженою відповідальністю «Роджерс» для розташування медично діагностичного центру та аптеки, як це було визначено в резолютивній частині судового рішення у справі №280/4313/19; зміст позовних вимог спрямований на виконання саме цього рішення та суд не вправі зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки це призведе до порушення принципу поваги до остаточного судового рішення та обов`язковості його виконання; Товариством з обмеженою відповідальністю «Роджерс» обраний неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки при прийнятті рішення № 43 від 24.05.2020 Запорізька міська рада не реалізувала владні управлінські функції щодо нього.

Звертаючись з позовом у справі № 908/369/22, позивач вважає, що положення законодавства, які визначають зміст права постійного користування, зумовили законні очікування позивача щодо користування земельною ділянкою, яка знаходиться під належною йому спорудою, які підлягають захисту як майно у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просив припинити за Комунальним некомерційним підприємством «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради право постійного користування земельною ділянкою площею 0,025 га кадастровий номер :05:005:0267, визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Роджерс» право постійного користування земельною ділянкою площею 0,025 га кадастровий номер :05:005:0267.

10.11.2022 від позивача до суду першої інстанції надійшли додаткові пояснення, зареєстровані також в системі «Електронний суд» 04.11.2022, в яких він змінив другу позовну вимогу та просив визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Роджерс» право користування земельною ділянкою площею 0,025 га кадастровий номер :05:005:0267.

Судом першої інстанції в описовій частині оскаржуваного рішення зазначено, що пояснення сторін, в тому числі позивача, подані після закриття підготовчого засідання та початку розгляду справи по суті, залучаються до матеріалів справи, але до уваги не приймаються, оскільки позивачем не обґрунтовано причини їх неподання у підготовчому засіданні.

З огляду на викладене, позовні вимоги розглянуті у редакції позовної заяви без урахування пояснень від 04.11.2022.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 Земельного кодексу України).

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України).

Підстави набуття та реалізації прав на землю врегульовані розділом IV Земельного кодексу України та передбачають, що юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст. 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 120 Земельного кодексу України ( в редакції станом на 11.12.2014) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (п. п. 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04 2019 у справі № 921/158/18).

Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована. У пункті 49 цієї ж постанови зазначено, що ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на вказану земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

При цьому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку припинення права користування частиною земельної ділянки відбувається автоматично, в силу прямої норми закону (стаття 120, пункт "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України) і не потребує прийняття судового рішення. Таким чином, стаття 120 Земельного кодексу України (в редакції Закону України № 997-V від 27 квітня 2007 року, зі змінами на час укладення договору купівлі-продажу об`єкту комунальної власності №11/14 від 11.12.2014) закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди і ці норми мають імперативний характер.

Аналогічні висновки щодо автоматичного припинення права постійного користування у випадку набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, викладені у постанові Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 921/99/18. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.09.2021 у справі № 909/108/19.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога в частині припинення права постійного землекористування відповідача-2 не підлягає задоволенню, оскільки у відповідача право постійного користування земельною ділянкою припинилося автоматично в силу закону.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, розташованого на ній.

При цьому договір, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, має містити таку істотну умову, як кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку із набуттям права власності на ці об`єкти. Укладенню ж договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, передує виділення цієї частини в окрему земельну ділянку.

Такі висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/18560/16.

Однак передбачений законодавцем принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди не знаходить належного втілення у нормах, які регулюють перехід прав на земельну ділянку при переході права власності на споруду, яка на ній розташована, коли такий об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці, що перебуває на праві постійного користування.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роджерс» не відноситься до кола осіб, які згідно ст. 92 Земельного кодексу України можуть набувати права постійного користування земельною ділянкою. Тому позивач після набуття права власності на об`єкт нерухомого майна набув право на оформлення відповідного права користування земельною ділянкою, на якій розташований цей об`єкт.

Спірна земельна ділянка може надаватися в користування (оренду) власнику розташованого на ній нерухомого майна у порядку, визначеному, зокрема, статтями 116, 124 Земельного кодексу України.

Статтями 122 та 123 Земельного кодексу України встановлено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З огляду на викладене судом першої інстанції правильно зазначено, що позивач має право на одержання земельної ділянки у користування, однак розглянути це питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов`язаний відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Згідно ч. 14 ст. 123 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, в разі відмови в наданні спірної земельної ділянки в користування або ж залишення відповідного клопотання без розгляду позивач не позбавлений права оскаржити бездіяльність органу місцевого самоврядування до суду.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дотримання позивачем процедури оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташований належний йому на праві власності об`єкт нерухомості.

Відповідач-1 зазначає, що на теперішній час існує лише нотаріально засвідчена заява КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» про надання згоди на поділ земельної ділянки від 18.09.2015 кадастровий номер :05:005:0060 по бул. Шевченка, 25, у погодженні якого Запорізькою міською радою було відмовлено рішенням №43 від 24.06.2020. Від відповідача-2 та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Роджерс» заяв щодо поділу та об`єднання земельних ділянок до Запорізької міської ради не надходило, як і не надходили документи (письмове повідомлення: договір на виконання робіт із землеустрою) щодо відведення спірної земельної ділянки.

Позивач посилається на те, що всі обставини щодо вчинення ним належних дій на оформлення земельної спірної земельної ділянки встановлені рішеннями судів у справах №280/4313/19, №280/5055/20, №280/11246/21.

Як вбачається зі змісту рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 у справі №280/4313/19, судом встановлено, що допустивши протиправну бездіяльність з нерозгляду звернень позивача з приводу оформлення прав на земельну ділянку, кадастровий номер :05:005:0267, міська рада не надала жодної юридичної оцінки обставинам, котрі мають принципове юридичне значення для вирішення порушеного питання відповідно до вимог ст. 123 Земельного кодексу України, а саме: не вирішено питання передачі в оренду земельної ділянки тощо. З огляду на викладене Запорізьким окружним адміністративним судом цим рішенням в тому числі зобов`язано Запорізьку міську раду Запорізької області розглянути проект рішення Запорізької міської ради "Про затвердження КУ "Запорізька міська клінічна лікарня № 10" технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд.25 для розташування міської лікарні № 10, надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 ТОВ "Роджерс" для розташування медично-діагностичного центру та аптеки, кадастровий номер :05:005:0267, та прийняти рішення, відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України.

На виконання цього рішення суду Запорізькою міською радою 24.06.2020 прийнято рішення №43 «Про відмову у погодженні КНП «Міська лікарня № 10» ЗМР технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по бул. Шевченка, 25».

Питання про надання згоди на об`єднання земельних ділянок та передачу позивачу в оренду земельної ділянки по вул. Шевченка, буд. 25 ТОВ "Роджерс" для розташування медично-діагностичного центру та аптеки, кадастровий номер :05:005:0267 вирішено не було, що стало однією з підстав для звернення з позовом у справі №280/5055/20.

Як зазначалось, адміністративним судом у справі №280/5055/20 зроблений висновок, що зміст позовних вимог спрямований на виконання рішення у справі №280/4313/19 та суд не вправі зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки це призведе до порушення принципу поваги до остаточного судового рішення та обов`язковості його виконання.

Під час розгляду спору у справі №280/11246/21 про визнання протиправної та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №64243699 від 11.02.2021, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання судових рішень у Запорізькій області Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Косіновим Ігорем Вікторовичем, Третій апеляційний адміністративний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, дійшов висновку, що ані суд, ані державний виконавець не вправі зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки це призведе до порушення принципу поваги до остаточного судового рішення та обов`язковості його виконання.

Оскільки боржником вимоги виконавчого документа виконано до відкриття виконавчого провадження, а саме Запорізькою міською радою Запорізької області розглянуто проект рішення Запорізької міської ради «Про затвердження КУ «Запорізька міська клінічна лікарня №10» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, 25 для розташування міської лікарні №10,надання згоди на об`єднання земельних ділянок, передачу в оренду земельної ділянки по вул.Шевченка, буд.25 ТОВ «Роджерс» для розташування медично-діагностичного центру та аптеки» та прийнято рішення №43 від 24.06.2020 відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України про відмову у погоджені КНП «Міська ліканя №10 ЗМР» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул. Шевченка, буд.25, виконавцем 11.02.2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64243699, копії якої направлено порядку ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу сторін виконавчого провадження та органу, який видав виконавчий документ.

Апеляційною інстанцією зазначено, що задовольняючи позов, суд першої інстанції безпідставно вдався в аналіз правомірності прийнятого Запорізькою міською радою рішення №43 від 24.06.2020, оскільки позивач не звертався до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду та не надав доказів щодо порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду у відповідності до ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів враховує вивчені судові акти та надані сторонами докази, разом з тим зазначає, що неотримання позитивного результату в порядку адміністративного судочинства не є підставою для задоволення заявлених позовних вимог в порядку господарського судочинства з огляду на встановлення припинення права постійного користування відповідача-2 спірною земельною ділянкою з моменту набуття позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна згідно закону та відсутність підстав для визнання права постійного користування цією земельною ділянкою за позивачем.

В абз. 4 п. 6 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» (в редакції від 18.01.2018) встановлено, що приватизація окремо стоячої будівлі, розташованої на земельній ділянці, яка перебуває в оренді або постійному користуванні третьої особи, є підставою для дострокового припинення договору оренди з такою третьою особою (припинення її права постійного користування) в частині земельної ділянки, необхідної для обслуговування і використання приватизованого об`єкта за призначенням. Власник такої земельної ділянки зобов`язаний укласти договір оренди з покупцем об`єкта приватизації, що є окремо стоячою будівлею, відповідно до Земельного кодексу України, у тримісячний строк з моменту реєстрації покупцем права власності на об`єкт приватизації.

Позивач зазначає, що Закон України «Про приватизацію державного та комунального майна» може бути застосований до спірних відносин, тому Запорізька міська рада з моменту набрання чинності цим законом мала достроково припинити право постійного користування відповідача-2 в частині земельної ділянки, необхідної для обслуговування та використання приватизованого об`єкта, укласти договір оренди з позивачем.

Апеляційний господарський суд зазначає, що висновок про припинення права постійного користування відповідача-2 спірною земельною ділянкою вже наданий, а позовні вимоги не стосуються укладення договору оренди.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в апеляційній інстанції відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 - 284, 287-289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роджерс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.11.2022 у справі №908/369/22 залишити без змін.

Судові витрати під час розгляду апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Роджерс".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 08.06.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв