УХВАЛА

31 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 911/2704/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Могил С. К., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдом" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 (колегія суддів: Ходаківська І. П., Владимиренко С. В., Демидова А. М.) та рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2022 (суддя Грабець С. Ю.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдом" до відповідачів: 1) Акціонерного Товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"; 2) Козинської селищної ради про визнання договору укладеним,

за участю представників:

позивача - Федоренко О. П.,

відповідача - 1 - Дмитренко А. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдом" (далі - ТОВ "Трейдом") звернулося до суду з позовом до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (далі - АТ "Київоблгаз") та Козинської селищної ради (далі - Рада) про визнання укладеним договору на господарське відання складовими газорозподільної системи у запропонованій позивачем редакції.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 17.03.2016 за позивачем зареєстровано право власності на нежитлове функціональне приміщення № 35 містечка «Сосновий бір» - Трейдом», котельню газову зовнішніх мереж із зовнішньою інженерною мережею газопостачання високого тиску загальною довжиною 9 946,7 м п., що складається з 1 984 м п. "Конча Заспа Плюти", і спільну часткову власність у розмірі 76/100 від загальної довжини 7 962,7 м п. "м. Обухів смт. Козин" та мережею середнього тиску загальною довжиною 12 362 м п. за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Юності, 1 (далі - спірний газопровід), про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (далі - реєстр), тоді як позивачу відмовлено в укладанні договору на господарське відання складових газорозподільної системи (між власниками майна та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) щодо експлуатації складових газорозподільної системи газопроводу високого тиску загальною довжиною 7 962,7 м п. "м. Обухів смт. Козин".

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. На підставі рішення 14 сесії V скликання Ради (далі - рішення Ради) від 07.12.2007 № 3-14-У «Про прийняття до комунальної власності селищної ради газопроводу високого тиску з подальшою безкоштовною передачею його в оперативне управління АТ "Київоблгаз" Обухівської філії по експлуатації газового господарства» (далі - Обухівська ФЕГГ) від Головного управління капітального будівництва Київської облдержадміністрації до комунальної власності безоплатно прийнято газопровід високого тиску від м. Обухів до смт. Козин загальною вартістю 1 630 608 грн, збудований за державні кошти, та згодом безоплатно передано його в оперативне управління АТ "Київоблгаз" Обухівської ФЕГГ.

4. 30.09.2013 позивач звернувся до Обухівської ФЕГГ АТ "Київоблгаз" з пропозицією (лист № 01-30/09) укласти відповідно до Закону України «Про заходи функціонування ринку природного газу», постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 07.03.2013 № 227 з урахуванням вимог до Типового договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (далі - ЄГТСУ) договір на користування складовими ЄГТСУ, предметом якого є надання АТ "Київоблгаз" у користування належного ТОВ "Трейдом" газопроводу.

5. У відповіді від 22.10.2013 (лист № 23-3609/1) АТ "Київоблгаз" повідомило про наявність названого вище рішення Ради та договору від 22.05.2013 № 143/2013 на господарське відання складовими ЄГТСУ, укладеного між останньою та АТ "Київоблгаз", останньому передано у господарське відання газопроводи, у тому числі газопровід високого тиску від м. Обухів до смт. Козин протяжністю 7 400 м.

6. 22.12.2015 Господарський суд Київської області ухвалив рішення, залишене без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 та Вищого господарського суду України від 11.05.2016 у справі № 911/3394/15, про відмову у позові ТОВ "Трейдом" до Ради та АТ "Київоблгаз" про визнання незаконним і скасування названих вище рішення Ради і договору у частині пункту 8 додатку № 1. Суд касаційної інстанції погодився із судами попередніх інстанцій, які зазначили, що надані позивачем докази (договори про технічне обслуговування та ремонт систем газопостачання за 2003 - 2004 роки з АТ «Київська пересувна механізована колона-2» та за 2005 - 2009 рік з ТОВ "Трейдом") не свідчать безумовно про наявність у ТОВ "Трейдом" права власності на газопровід. Наголосили на тому, що акти приймання закінченого будівництвом об`єкта систем газопостачання від 24.11.2003 свідчать, що АТ «Київська пересувна механізована колона-2» виступало генеральним підрядником будівництва, а не замовником, тому є особою, якій замовлено створення відповідного майна, а не особою, яка створила майно. Оскільки об`єкти збудовано за державні кошти і замовником виступала держава в особі Управління капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації, то останнє, маючи право розпорядження таким майном, передало його до комунальної власності Ради. За рішенням Ради прийнято у комунальну власність газопровід високого тиску від м. Обухів до смт. Козин, збудований за державні кошти загальною вартістю 1 630 608 грн, який був державним майном, повноваження розпорядженням яким належали відповідному органу виконавчої влади - Управлінню капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації. Оскільки ТОВ "Трейдом" не довело набуття ним права власності відповідно до статті 328 ЦК України на газопровід високого тиску від м. Обухів до смт. Козин вартістю 1 630 608 грн протяжністю 7 938 м п., то суди вказали на рішення Ради, на підставі якого укладено названий вище договір на господарське відання складовими ЄГТСУ від 22.05.2013 з АТ "Київоблгаз" в особі Обухівської ФЕГГ.

7. Тобто ТОВ "Трейдом" було обізнано стосовно передачі газопроводу високого тиску на баланс для подальшої експлуатації Раді на підставі рішення Ради та договору від 22.05.2013 № 143/2013.

8. На підтвердження позовних вимог у цій справі позивач надав витяг з реєстру про те, що 17.03.2016 за ним зареєстровано право власності на обумовлене у пункті 2 цієї ухвали майно.

9. 22.05.2013 між Радою та АТ "Київоблгаз" укладено договір № 143/2013 на господарське відання складовими ЄГТСУ, предметом якого є надання останньому на праві господарського відання належних власнику складових ЄГТСУ, які безпосередньо приєднані до газових мереж підприємства, що є газорозподільним, та використовується для забезпечення розподілу природного газу. У додатку № 1 до цього договору визначено перелік майна власника, яке передано АТ "Київоблгаз" на праві господарського відання, серед якого в тому числі газопровід високого тиску м. Обухів - смт Козин довжиною 7 938 м п.

10. ТОВ "Трейдом" з метою укладення договору на господарське відання складових газорозподільної системи (між власниками майна та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) щодо експлуатації складових газорозподільної системи газопроводу високого тиску загальною довжиною 7 962,7 м п "м. Обухів смт. Козин" надіслало на адреси відповідачів пропозиції укласти договір на господарське відання складових газорозподільної системи, у відповідь на які АТ "Київоблгаз" повідомило про наявність рішення Ради і подальшу передачу газопроводу у господарське відання АТ "Київоблгаз", а також рекомендувало звернутися до Ради про виведення його з комунальної власності та підписання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем.

11. Повторна вимоги позивача від 15.07.2020 про укладення договору на господарське відання складових ЄГТСУ (між власниками майна та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) щодо газопроводу високого тиску загальною довжиною 7 962,7 м п. "м. Обухів смт. Козин" також залишена Радою без задоволення. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

12. 07.09.2022 Господарський суд Київської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023, про відмову у позові.

13. Судові рішення мотивовані тим, що оператором ЄГТСУ вже здійснюється обслуговування газопроводу високого тиску загальною довжиною 7 962,7 м п. на ділянці: "м. Обухів смт. Козин", тобто власником такого газопроводу вже здійснено обов`язок по утриманню майна організацією, яка має відповідну ліцензію, а тому обов`язок по укладенню договору з позивачем відсутній, тоді як позивач не надав документів, які би підтверджували виведення цього газопроводу високого тиску з комунальної власності.

Короткий зміст касаційної скарги

14. ТОВ "Трейдом" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування цих судових рішень та ухвалення нового - про задоволення позову.

15. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначаючи про неврахування судами правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19 та від 26.11.2019 у справі № 922/643/19 щодо правильності застосування статті 75 цього ж Кодексу у контексті неврахування судами під час вирішення спору у цій справі фактів, установлених у судових рішеннях у справі № 910/3683/19.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

16. АТ «Київоблгаз» у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін, звернувши увагу на те, що рішення Ради та договір від 22.05.2013 № 143/2013 є чинними, тому позовні вимоги безпідставні.

Позиція Верховного Суду

17. Касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, наведених скаржником і які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

18. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

19. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства, закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

20. Касаційне провадження у цій справі відкрито, зокрема і на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якої підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

21. Отже, відповідно до положень ГПК України (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України) касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

22. Щодо визначення подібних правовідносин, то в силу приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, в якій визначено критерій подібності правовідносин.

23. Велика Палата конкретизувала свої висновки щодо тлумачення змісту поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

24. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

25. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

26. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

27. Отже, для касаційного перегляду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

28. Так, основним аргументом скаржника є неврахування судами попередніх інстанцій під час вирішення спору у цій справі фактів, установлених у судових рішення у справі № 910/3683/19, в якій ТОВ "Трейдом" оскаржувало:

- дії Київської обласної державної адміністрації, вчинені 05.04.2003 стосовно передачі газопроводу високого тиску згідно з актом від 03.12.2007 № 104-07 й актами приймання закінченого будівництвом об`єкта систем газопостачання від 24.11.2003, на баланс для подальшої експлуатації раді;

- рішення Ради;

- договір від 22.05.2013 № 143/2013;

- просило витребувати у Ради й АТ "Київоблгаз" та передати ТОВ "Трейдом" 76/100 часток від загальної довжини 7 962,7 м п. інженерної мережі газопостачання високого тиску "Обухів-смт Козин" (Київська область Обухівський район).

29. 24.07.2019 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019, про відмову у задоволенні цього позову внаслідок пропуску позовної давності.

30. Разом з тим, аргументуючи свої доводи, ТОВ "Трейдом", посилається на те, що, не дивлячись на відмову у позові з названих вище підстав, суди у справі № 910/3683/19 установили факти неправомірності оскаржуваних дій Київської обласної державної адміністрації та рішення Ради, відсутність у Ради права на укладання з АТ "Київоблгаз" договору від 22.05.2013 № 143/2013, відповідно наявність підстав для визнання його недійсним та витребування майна з незаконного володіння. Тому ТОВ "Трейдом" обґрунтовує касаційну скаргу неврахуванням судами у справі, що розглядається, цих обставин та порушенням статті 75 ГПК України всупереч правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19 та від 26.11.2019 у справі № 922/643/19.

31. Утім, у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19, на яку посилається скаржник, предметом розгляду було питання наявності/відсутності підстав для визнання укладеним договору оренди земельної ділянки внаслідок ухилення відповідача від виконання рішення Ради, шляхом прийняття якого орган місцевого самоврядування висловив волевиявлення на виникнення орендних земельних правовідносин, а також зважаючи на невиконання ним судового рішення в іншій справі. Позовні вимоги обґрунтовувалися положеннями статей 16 Цивільного кодексу України, статей 9, 12, 116, 122-124, 134 Земельного кодексу України, статей 181, 187 Господарського кодексу України та статті 16 Закону України "Про оренду землі".

32. У постанові Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 922/643/19, на яку також посилається скаржник, предметом розгляду було питання наявності/відсутності підстав для зобов`язання відповідача зробити перерахунок вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії за договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеними на умовах договорів про постачання електричної енергії, шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити перерахунок у відповідних рахунках за січень 2019 року.

33. Посилання скаржника на ці постанови, в яких Верховний Суд під час їх прийняття застосовував положення статті 75 ГПК України, не спростовують висновків судів, зроблених у справі, що розглядається, оскільки ці судові рішення суду касаційної інстанції ухвалювалися за різної фактично-доказової бази, у цих справах відмінні також предмет і підстави позовів. Отже, колегія суддів дійшла висновку про неподібність цих справ за правовими ознаками, встановленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, зі справою, що розглядається, і тому застосування норм процесуального права за неподібності правовідносин у цих справах не може бути аналогічним, а ці постанови суду касаційної інстанції релевантним до обставин цієї справи.

34. З наведеного слідує, що, звертаючись із касаційною скаргою, обґрунтованою підставою оскарження, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник хоча і посилався на висновки Верховного Суду, але не врахував, що відповідні постанови повинні бути прийняті у подібних відносинах. Тобто важливим було довести, що суди попередніх інстанцій не врахували, що відповідні норми матеріального або процесуального права саме у подібних відносинах застосовуються інакше і на цьому вже акцентував увагу Верховний Суд. Саме виконання зазначених вимог надає Верховному Суду повноваження у межах приписів 300 ГПК України для перегляду судових рішень.

35. Поряд з цим колегія суддів зауважує, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

36. Оскільки наведений скаржником виключний випадок касаційного оскарження, передбачений пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримав свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, то касаційне провадження у цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього ж Кодексу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Судові витрати

38. Сплачена позивачем сума судового збору за подання касаційної скарги в силу положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" поверненню не підлягає, оскільки Верховним Судом закривається касаційне провадження, а не провадження у справі.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдом" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 07.09.2022 у справі № 911/2704/21 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя С. К. Могил

Суддя Л. І. Рогач