ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.06.2023 м. ДніпроСправа № 904/1801/23
За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", м.Чернігів

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: Полях І.С., довіреність №007.1Др-130-1221 від 02.12.2021, адвокат

Від відповідача: Гончаренко І.Б., довіреність №1Др-47-0123 від 19.01.2023, Сільванович Г.Б., довіреність №09/02-2023-3 від 09.02.2023, адвокати

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (яка за правовою природою є заявою про зміну предмету позову) просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" заборгованість у розмірі 16690419,84 грн., 3% річних у розмірі 68590,77 грн. та інфляційні втрати у розмірі 33380,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором доручення №56А491-3980-22 від 21.01.2022.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що дійсно сторонами укладено договір доручення №56А491-3980-22 від 21.01.2022, проте у спірному випадку не підтверджено документально факт видання на ім`я позивача (повіреного) на підставі договору доручення довіреності з зазначенням конкретних юридичних дій, і в договорі не було чітко визначено юридичні дії, які належало вчинити повіреному, не встановлені строки їх вчинення, не встановлені треті особи на користь яких повірений уповноважений вчиняти правочини, відтак на думку відповідача відсутній зв`язок між договором доручення та платежем з переказу грошей, переліченими в звітах повіреного. Відповідач стверджує, що згідно платіжних інструкцій, наданих до позовної заяви, не можливо зробити висновок, що платежі були чинені в інтересах та за рахунок відповідача. Відповідач зазначає, що однією з особливостей договору доручення є те, що повірений зобов`язується вчинити певні юридичні дії саме за рахунок довірителя, а не за власний рахунок і для цього останній має створити певні умови для діяльності повіреного, тобто забезпечити його засобами, необхідними для виконання доручення. Відповідач зауважує, що рахунки, на відшкодування витрат, про які йдеться у позові, позивач не виставляв. Окрім того, обов`язок довірителя відшкодувати повіреному витрати, пов`язані з виконанням доручення, випливає із загального положення про те, що повірений діє за рахунок довірителя, проте їх не можна ототожнювати, оскільки поняття "за рахунок довірителя" є ширшим, ніж поняття "витрати, пов`язані з виконанням доручення". Відповідач стверджує, що власником коштів, від імені якого здійснено відповідні доручення є саме позивач, а не відповідач. За таких обставин, у спорі, що розглядається, вчинення юридичних дій (виконання доручення) відбулось за рахунок повіреного, і договір не покладає обов`язку на довірителя повернути ці кошти.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача, вважає, що до позову додані належні та допустимі докази на підтвердження належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором доручення та наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Позивач зазначає, що викладені відповідачем у відзиві на позов доводи не спростовують заявлених позовних вимог, не підтверджують належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а зводяться до аналізу правових норм щодо загальних вимог існування та виконання зобов`язання.

Відповідачем подані доповнення до відзиву, у яких зазначає, що на підприємстві було проведено перевірку щодо підтвердження або спростування факту укладання договору доручення з позивачем та було встановлено, що довіреність №007.1Др-12/1-0122 від 23.01.2022 не видавилась, а та що додана до позову відрізняється стильовим оформленням. Також відповідач зауважує, що позивач, відповідач та контрагенти, які зазначені в додатках до договору не погоджували між собою в договорах та додаткових угодах, що оплати за товар та роботи можуть бути проведені третьою особою від імені відповідача. Крім того, відповідач звертає увагу, що переказ коштів контрагентам був чинений позивачем як поручителем, а не як повіреним. Відповідач допускає, що договір доручення №56А491-3980-22 від 21.01.2022 та інші документи (звіти, акти, додатки), які наявні в матеріалах справи та на які посилається позивач були виготовлені після 12.01.2023. З цього приводу відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи.

Відповідач стверджує, що переказ коштів контрагентам відповідача позивачем було здійснено від власного імені та за власний рахунок, що на думку відповідача свідчить про безпідставність позовних вимог, які ґрунтуються на договорі доручення.

У підготовчому судовому засіданні були оглянуті оригінали документів, які надані позивачем на клопотання відповідача.

Відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримує викладені у відзиві обставини та просить в задоволенні позову відмовити. Також відповідач заперечує проти заявлених до стягнення відсотків річних та інфляційних втрат з підстав того, що позивачем не надано належних доказів підтвердження спірних правовідносин.

Від позивача надійшли заперечення щодо клопотання відповідача про призначення судової експертизи та клопотання про продовження строку підготовчого засідання на тридцять днів.

Відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. Суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання для дотримання рівності сторін та виконання усіх завдань підготовчого провадження.

В матеріалах справи міститься заява позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за можливе здійснити участь уповноваженого представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання програмного забезпечення EASYCON.

Керуючись статтями 177-185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

2. Відкласти підготовче судове засідання у справі на 20.06.2023 о 14:30 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання №1-107 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 07.06.2023.

Суддя О.М. Крижний