ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" травня 2023 р. м. Київ Справа №911/2177/22
про стягнення 1424879,78 грн
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В.
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Обставини справи:
Господарським судом Київської області розглянута справа №911/2177/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГ-Сервіс М» (відповідач) про стягнення 1424879,78 грн.
Рішенням Господарського суду Київської області від 23.03.2023 у справі №911/2177/22, надалі рішення у справі, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення 1424879,78 грн задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 751047,14 грн основного боргу, 125024,77 грн пені, 136368,91 грн штрафу, 23311,46 грн 3% річних, 153272,84 грн інфляційних втрат та 17835,38 грн витрат зі сплати судового збору. В задоволенні позовних вимог позивача до відповідача в частині стягнення 488,09 грн пені, 235292,32 грн штрафу та 74,25 грн 3% річних відмовлено.

При ухваленні рішення у справі питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, судом вирішено не було.

27.03.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, надалі заява про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою останній зазначає про понесення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі в сумі 15000,00 грн і просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл та стягнення з відповідача цих витрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2023 судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 20.04.2023. Ухвала суду від 05.04.2023 при призначення судового засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення на 20.04.2023 направлена судом 07.04.2023 на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи. Крім того, паперова копія вказаної ухвали направлена сторонам 07.04.2023 рекомендованим поштовим відправленням.

Судове засідання 20.04.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 25.04.2023 судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення призначено на 11.05.2023. Ухвала суду від 25.04.2023 при призначення судового засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення на 11.05.2023 направлена судом 27.04.2023 на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи. Крім того, паперова копія вказаної ухвали направлена сторонам 27.04.2023 рекомендованим поштовим відправленням.

У судове засідання 11.05.2023 сторони не з`явились, про розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому неявки сторін не перешкоджає розгляду судом заяви позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу правову допомогу.

Щодо повідомлення сторін про розгляд справи суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, як позивач, так і відповідач не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Обидві сторони були обізнані про справу 911/2177/22, але в судове засідання для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення не з`явились, що не перешкоджає її розгляду.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також, згідно з ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.03.2022 у справі №911/2177/22 позовні вимоги позивача до відповідача задоволено частково.

Представництво інтересів позивача у справі №911/2177/22 здійснювали адвокати Тітов І.С. та Василевська О.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 та додаткової угоди від 10.10.2022 №53 до цього договору, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Гарант груп» в якості виконавця та позивачем в якості замовника.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано також:

- копію звіту про фактично надані послуги за додатковою угодою від 10.10.2022 №53 до договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 (за період 10.10.2022-23.03.2023) із детальним описом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із зазначенням дат, прізвища адвоката, змісту послуги та витраченого адвокатом часу (всього 5 годин, загальна вартість послуг 15000,00 грн), що включає в себе послуги з підготовки позовної заяви (3 години) та участь у судових засіданнях 02.02.2023, 16.02.2023, 09.03.2023 та 23.03.2023 (загалом 2 години);

- копію акта надання послуг від 23.03.2023 на загальну суму 15000,00 грн з ПДВ до договору про надання правової допомоги від 30.11.2017.

Таким чином, позивачем заявлено до розподілу судові витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 15000,00 грн.

Суд при цьому відмічає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в загальній сумі 15000,00 грн підтверджуються наданими позивачем документами, заперечень щодо заявлених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач суду не заявляв, клопотання про зменшення судом цих витрат відповідач суду не подавав, ознак неспівмірності або непропорційності заявлених позивачем витрат в загальній сумі 15000,00 грн до предмета позову у цій справі (стягнення 1424879,78 грн) не вбачається.

У зв`язку з цим суд погоджується з доводами позивача про те, що розподілу підлягають витрати позивача в загальній сумі 15000,00 грн.

При цьому згідно з п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір позовних вимог у цій справі №911/2177/22 становив: 1424879,78 грн, із яких рішенням у справі задоволено: 1189025,12 грн.

Таким чином, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме витрати в сумі 12517,11 грн (1189025,12 : 1424879,78 х 15000=12517,11).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат підлягає задоволенню, а відповідачем позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №911/2177/22 в розмірі 12517,11 грн, що є обґрунтованим розміром таких витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу шляхом стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених та обґрунтованих витрат в розмірі 12517,11 грн.

Керуючись ст.ст.2, 3, 7, 11, 13-16, 73-80, 123, 124, 126, 129, 221, 233, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат шляхом стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2177/22 (вх.суду №5868/23 від 27.03.2023) задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГ-Сервіс М» (08710, Київська обл., Обухівський р-н, с.Романків, вул.Соснова, 10, ідентифікаційний код 32069477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м.Київ, просп.Свободи, буд.2-Г, літ А, ідентифікаційний код 39592941) 12517 (дванадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн 11 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 07.06.2023.

Суддя О.О. Третьякова