ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.05.2023 Справа № 917/2206/19

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О. при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 917/2206/16, відкриту

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод", м.Полтава, вул. Зінківська , 57, ідентифікаційний код 40651030

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ", Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62 ,

про банкрутство

За участі представників : згідно протоколу судового засідання

В судовому засіданні суд постановив вступну та резолютивну частини даної ухвали відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що ухвали у справі про банкрутство, в яких вирішуються питання по суті, фактично є рішенням суду, повний текст ухвали суду буде виготовлено протягом 10 днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод" ( )(далі - ТОВ "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод", ініціюючий кредитор) звернулося до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ" ()(далі - ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ", боржник) з підстав його неплатоспроможності.

За результатами підготовчого засідання, згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 27.01.2020 (т. 4, а.с. 145-153):

- відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62 , );

- визнано кредиторські вимоги ТОВ "Торговий дім "Полтавський автоагрегатний завод" ( м.Полтава, вул. Зіньківська, 57, ідентифікаційний код 40651030) у розмірі 2 767 030,35грн. основного боргу;

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62 , );

- введено процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62 , );

- призначено розпорядником майна ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" арбітражного керуючого Рабчуна Руслана Олександровича ( свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1861 від 01.02.2018р.) з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства;

- з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, постановлено здійснити офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62 , ) шляхом офіційного оприлюднення оголошення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України;

29.01.2020 суддею Ореховською О.О. здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття справи про банкрутство ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України (т. 4, а.с. 144).

Після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство із заявами про грошові вимоги до боржника, а також документами, що їх підтверджують звернулись ряд кредиторів.

Зважаючи на велику кількість заяв кредиторів, які надішли до суду, та враховуючи значний об`єм документів, поданих кредиторами в обґрунтування своїх кредиторських вимог до боржника, заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника призначені до розгляду в окремі судові засідання.

До розгляду в даному судовому засіданні призначено заяву про визнання кредиторських вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Львівський експериментальний механічний завод".

При розгляді вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Львівський експериментальний механічний завод" до боржника судом прийнято до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів (ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

В ході розгляду справи про банкрутство ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника, а також документами, що їх підтверджують звернулось Товариство з додаткової відповідальністю "Львівський експериментальний механічний завод" (далі - ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод") ( м.Львів, вул. Жасминова, 5 , код ЄДРПОУ 01284761 (заява про визнання майнових вимог від 14.06.2021, б/н ( вх. № 1165/21 від 02.07.2021) - т. 45 а.с. 1-16).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.07.2021 зобов"язано заявника усунути недоліки заяви про грошові вимоги до боржника та встановлено заявнику строк на усунення недоліків заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали суду.

У визначений судом строк заявник усунув недоліки заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.08.2021 заяву ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" про грошові вимоги до боржника прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Кредиторські вимоги ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" до боржника, згідно поданої заяви, становлять 6 499 430,59грн і ґрунтуються на Договорі купівлі-продажу № 8 від 09.11.2018, укладеному між ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" та ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ".

Розпорядник майна Рабчун Р.О. у повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог (вх. № 10269 від 14.09.2021), заявлені ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" кредиторські вимог до боржника визнав частково, в сумі 5 198 200,08грн основного боргу. Розпорядник майна відхилив вимоги заявника в частині нарахування пені та просить суд до зазначених вимог застосувати строк позовної давності. Кредиторські вимоги ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" в частині нарахування інфляційних збитків та трьох відсотків річних, за твердженням розпорядника майна, є поточними, а тому заявлені заявником передчасно.

В ході розгляду справи заявник в обґрунтування заявлених вимог надав додаткові документи по справі (вх. № 10927 від 30.09.2021, № 13159 від 26.11.2021, № 10992 від 04.10.2021).

Також від заявника надійшло клопотання про зміну позовних вимог (вх. № 13158 від 26.11.2021), відповідно до якого заявник просить суд визнати грошові вимоги ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" до ТОВ "Торговий Дім АвтоКрАЗ" в сумі 6 404 303, 53 грн, яка складається з основного боргу у розмірі 5 198 200, 08 грн, інфляційних втрат у розмірі 752 179, 54 грн, 3% річних у розмірі 359 316, 67 грн та пені у розмірі 94 607, 24 грн.

Суд встановив, що подане ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" клопотання про зміну позовних вимог фактично є клопотанням про зменшення розміру заявлених кредиторських вимог, оскільки містить зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у заяві, а саме в частині нарахування пені. Зазначена заява приймається судом.

За даних обставин кредиторські вимоги ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" розглядаються судом з урахуванням клопотання про зменшення заявлених вимог (вх. № 13158 від 26.11.2021).

З представлених заявником документів вбачається, що 09.11.2018 року між ТОВ "Львівськії експериментальний механічний завод" (Продавець) та ТОВ "Торговий Дім "АвтоКраЗ" (Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу №8 ( надалі- Договір) (т. 45 а.с. 7-9), згідно якого Продавець, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та в умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти й оплатити Трубовіз ТВ1-20 б шасі KpАЗ-6322-05 з причепом розпуском трубовозу ТВ1-20 (Товар) в номенклатурі, кількості та в строки вказані в договорі.

Умовами зазначеного Договору сторони узгодили, зокрема, наступне:

- (п. 4.2. Договору) Загальна вартість Товару, що підлягає передачі, становить 5 198 200,08 грн (п`ять мільйонів сто дев`яносто вісім тисяч двісті гривень 08 копійок), у тому числі ПДВ 866 366, 68 грн.

- (п. 5. Договору) Оплата Товару, що постачається, здійснюється в національній валюті України - гривні, у безготівковій формі у розмірі 100% вартості Товару протягом 35-ти (тридцяти п`яти) календарних днів з моменту відвантаження. За взаємною згодою сторін допускаються інші форми розрахунку, в тому числі вексельні.

- (п. 5.3. Договору) Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів в повному обсязі на розрахунковий рахунок Продавця.

- (п. 6.2. Договору) Відвантажений товар вважається переданим Продавцем та прийнятим покупцем після підписання акту приймання-передачі. У випадку мотивованої відмови сторони оформлюють Додаткову угоду до даного Договору.

- (п. 8.1. Договору) У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов"язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавство України та цим Договором.

- (п. 8.7. Договору) При порушенні строку оплати за Товар, Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,1% від вартості поставленого Товару за кожний день прострочки.

На виконання умов договору ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" здійснило поставку Трубовозу ТВ1-20 шасі KpАЗ-6322-05 з причепом - розпуском трубовозу ТВ1-20, що підтверджується Актом приймання-передачі від 24.01.2019 (т. 45 а.с. 11). Також у вищевказаному Акті сторони узгодили, що поставлена продукція по якості і комплектації відповідає технічним умовам заводу-виробника та вимогам договору № 8 від 09.11.2018.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що за видатковою накладною №3 від 24.01.2019 ТОВ "Торговий Дім "АвтоКраЗ" повинно сплати частину вартості поставленого товару - Трубовозу ТВ1-20 на шасі КрАЗ-6322-05 з причепом розпуском трубовозу ТВ1-20, в сумі 2 599 100,04 грн. Зазначена видаткова накладна підписана уповноважений представниками сторін (т. 45, а.с. 5). За видатковою накладною №5 від 25.01.2019, ТОВ "Торговий Дім "АвтоКраЗ" повинно сплати- частину вартості поставленого товару - Трубовозу ТВ1-20 на шасі КрАЗ-6322-05 з причепом розпуском трубовозу ТВ1-20 у розмірі 2 599 100,04 грн. Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими представниками сторін (т. 45, а.с. 10).

Загальна вартість переданого Товару, що підлягає оплаті ТОВ "Торговий Дім "АвтоКраЗ", становить 5 198 200, 08 грн.

Заявник зазначає, що Покупець повинен сплатити повну вартість поставленого товару у строк до 23.02.2019.

В порушення взятих на себе договірних зобов`язань боржник оплату товару не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" в сумі 5 198 200, 08 грн.

Вважаючи свої права порушеними ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" звернулось до суду з заявою про грошові вимоги до боржника (з урахуванням клопотання про зменшення розміру кредиторських вимог) , в якій просить суд визнати грошові вимог до боржника в сумі 5 198 200, 08 грн основного боргу. Крім цього, кредитор на підставі умов Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить суд визнати грошові вимоги в сумі 752 179,54грн інфляційних втрат, 359 316,07грн 3% річних та 94 607,24грн пені.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості кредиторських вимог ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" до боржника судом прийнято до уваги наступне.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України визначає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Факт поставки ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" товару боржнику підтверджується матеріалами справи , зокрема, Актом приймання-передачі від 24.01.2019 , який підписаним уповноваженими представниками сторін без зауважень.

В п. 5. Договору сторони узгодили, що оплата Товару, що постачається, здійснюється в національній валюті України- гривні, у безготівковій формі у розмірі 100% вартості Товару протягом 35-ти (тридцяти п`яти) календарних днів з моменту відвантаження.

Суд встановив, що строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Боржник, в порушення взятих на себе договірних зобов"язань, оплату поставленого товару не здійснив, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед заявником у розмірі 5 198 200, 08 грн. Зазначена обставина боржником не спростована.

Відповідно до ст.ст. 526 та 525 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що взяті взяті на себе договірні зобов`язання виконав належним чином, поставши боржнику товар, тоді як боржник оплату товару не здійснив, суд прийшов до висновку про правомірність кредиторських вимог в частині суми основного боргу.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України заявник нарахував боржнику інфляційні втрати у розмірі 752 179, 54 грн (період нарахування березень 2019 по травень 2021 включно та 3% річних у розмірі 359 316, 67 грн (період нарахування 24.02.2019 по 14.06.2021).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушення умов Договору купівлі - продажу № 8 від 09.11.2019, що є підставою є підставою для захисту майнових права та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

З огляду на вищенаведене та доведення факту неналежного виконання боржником договірних зобов"язань нарахування інфляційних втрат та 3% в річних здійснено заявником правомірно.

При перевірці наданого заявником розрахунку в частині нарахування 3% суд встановив, що сума зазначеного нарахування є завищеною з підстав невірного визначення заявником періоду, за який здійснюється нарахування 3% річних, зокрема, початку здійснення такого нарахування.

Так, відповідно до п. 5. Договору, оплата Товару, що постачається, здійснюється в національній валюті України - гривні, у безготівковій формі у розмірі 100% вартості Товару протягом 35-ти (тридцяти п`яти) календарних днів з моменту відвантаження.

В п. п. 6.2. Договору сторони узгодили, що відвантажений товар вважається переданим Продавцем та прийнятим покупцем після підписання акту приймання-передачі.

Акт приймання передачі Товару підписаний 24.01.2019. Таким чином, починаючи з цієї дати слід рахувати 35-ти денний строк проведення оплати Товару.

З урахуванням зазначеного, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати Товару настав 28.02.2019. Отже, починаючи з 01.03.2019 у заявника виникло право на нарахування 3%.

Щодо періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Тобто наведена норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу, пені, інших фінансових санкцій, інфляційних, 3% річних тощо упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов`язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому вищевказані нарахування не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення.

Згідно наданого розрахунку, заявником здійснено нарахування 3% річних за період з 24.02.2019 по 14.06.2021 (включно) та інфляційних втрат за період березень 2019 по травень 2021 (включно), тобто частково за період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який був введений ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.01.2020 у справі № 917/2206/19 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торговий дім АвтоКраз", що суперечить приписам ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відтак суд погоджується з правовою позицією розпорядника майна, що заявник безпідставно включив до розрахункового періоду при обрахуванні 3% річних та інфляційних втрат період починаючи з - 27.01.2020.

Здійснивши перерахунок 3% та інфляційних втрат за період з 01.03.2019 по 26.01.2020 (з урахування строку виникнення зобов"язання з оплати товару, у межах періоду зазначеного заявником та з урахуванням початку періоду дії мораторію) суд дійшов до висновку, що за вказаний період сума 3% річних становить 141 816,42 грн, сума інфляційних втрат - 141 180,86грн. В іншій частині 3% річних та інфляційних втрат кредиторські вимоги заявлені неправомірно. Розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт").

За неналежне виконання боржником умов Договору заявник нарахував пеню в розмірі 94 607,24грн за 182 дні прострочення платежу, починаючи з 24.02.2019.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання договірного зобов`язання припиняється через 6 місяців із дня, коли боржник повинен був виконати зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 8.1 Договору сторони узгодили, що при порушенні строку оплати за Товар, Покупець сплачує Продави пеню в розмірі 0,1% від вартості поставленого Товару за кожний день прострочки.

Суд встановив, що дії боржника є порушенням умов Договору купівлі-продажу № 8 від 19.11.2018, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до умов п. 8.1. Договору.

Як було встановлено судом строк виконання боржником зобов`язань з оплати Товару настав 01.03.2019. Отже, починаючи з 02.03.2019 у заявника виникло право на нарахування пені протягом наступних шести місяців та можливість звернення з вказаними вимогами до суду протягом року.

Умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Договором купівлі-продажу № 8 від 19.11.2018 не передбачено збільшення строків нарахування пені.

З огляду на викладене, позивач мав право на нарахування пені за період з 01.03.2019 по 01.09.2019.

Розпорядник майна у повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог (вх. № 10269 від 14.09.2023) кредиторські вимоги в частині нарахування пені заперечує, заявив про застосування до зазначених вимог строку позовної давності.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст.258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як роз`яснено Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

У даному випадку перебіг позовної давності починається з 01.03.2019.

Водночас, судом прийнято до уваги , що 02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (СOVID-19)", згідно якого Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681. 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" установлено на всій території України карантин з 12.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом 8АІ18-СоУ-2" від 11.03.2020 № 211 з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, який було продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 та постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом 8АК8-СоУ-2 (далі - СОУШ-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 було продовжено на всій території України дію карантину до 28 лютого 2021 року.

Надалі дія карантину продовжувалася постановами Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 р. № 405, від 16.06.2021 р. № 611, від 11.08.2021 р. № 855, від 22.09.2021 №981.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 № 928 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом 8АІ18-СоУ-2" від 09.12.2020 р. № 1236, якою продовжено карантин на всій території України до 31 грудня 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 № 1423 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом 8АІ18-СоУ-2" від 09.12.2020 р. № 1236, якою продовжено карантин на всій території України до ЗО квітня 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом 8АІ18-СоУ-2" від 09.12.2020 р. № 1236, якою продовжено на карантин всій території України карантин до 30 червня 2023 року.

Таким чином карантинні обмеження діють на даний час, а відтак, строки визначені статтею 232 Господарського кодексу України та строки позовної давності, визначені ст. 257, 258 ЦК України на цей час продовжені.

Враховуючи, що закінчення річного строку позовної давності припало на строк періоду карантину, який на даний час продовжено, строк позовної давності щодо вимог про нарахування пені не сплинув в силу п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України міститься у постанові Верховного Суду від 06.05.2021 по справі №903/323/20.

З урахуванням зазначеного, клопотання розпорядника майна про застосування строку позовної давності до вимог в частині нарахування пені задоволенню не підлягає.

Як вже було зазначено вище ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює загальну заборону на нарахування штрафу, пені, інших фінансових санкцій, інфляційних, 3% річних тощо упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно наданого розрахунку, заявником здійснено нарахування пені на загальну суму 94 607,24грн за 182 дні прострочення платежу, починаючи з 24.02.2019, тобто нарахування проведено до початку період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який був введений ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.01.2020 у справі № 917/2206/19 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торговий дім АвтоКраз", що не суперечить приписам ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Здійснивши перерахунок пені (з урахування строку виникнення зобов"язання з оплати товару, у межах зазначеного заявником періоду та з урахуванням початку періоду дії мораторію) за період з 01.03.2019 (встановлена судом дата виникнення прострочки заборгованості ) по 29.08.2019 суд дійшов до висновку, що за вказаний період сума пені становить 94 607,24грн , що співпадає з сумою пені, нарахованою заявником.

З урахуванням вищевикладеного, суд встановив, що кредиторські вимоги ТОВ "Львівський експериментальний механічний завод" в сумі 5 198 200,08грн основного боргу, 141 816,42 грн 3% річних, 141 180,86грн інфляційних втрат та 94 607,24грн пені, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому визнаються судом, в іншій частині - заява про визнання майнових вимог (з урахуванням клопотання про зменшення вимог) задоволенню не підлягає.

Судові витрати в сумі 4 540,00грн судового збору, сплаченого заявником при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника, підлягають відшкодуванню за рахунок боржника з включенням їх в реєстр вимог кредиторів боржника в черговості, визначеній Кодексом України з процедур банкрутства.

Керуючись ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Товариства з додаткової відповідальністю "Львівський експериментальний механічний завод" ( м. Львів, вул. Жасминова, 5 , код ЄДРПОУ 01284761) в наступному розмірі:

заявлені вимоги в сумі 5 198 200,08грн основного боргу, 94 607,24грн пені, 141 816,42 грн 3% річних та 141 180,86грн інфляційнійних втрат,

витрати по сплаті судового збору, сплаченого заявником при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника в сумі 4 540,00грн.

В іншій частині - заявлені вимоги відхилити.

2. Зобов`язати розпорядника майна включити грошові вимоги вищевказаного кредитора у визнаних судом розмірах до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ" (Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62 , ) відповідно до вимог ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства та черговості, визначеної ст. 64 цього Кодексу.

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

4. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст. ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2023

Суддя О.О. Ореховська