У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 червня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1124/16 (927/783/23)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви ліквідатора Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлової І.В. про зобов`язання вчинити дії по справі за заявою голови ліквідаційної комісії боржника
БОРЖНИК: Комунальне підприємство «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою»
16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Чернігівська, 128
про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Головою ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» (надалі боржник) подана заява про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 11, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство), яка ухвалою господарського суду Чернігівської області від 02.12.2016 була прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 09.12.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 20.12.2016 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, обов`язки ліквідатора покладено на голову ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» Карлову І.В.

06.06.2023 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 30.05.2023 № 28/05-1 ліквідатора Карлової І.В. про зобов`язання вчинити дії (надалі Заява), якою остання просить:

зобов`язати Фермерське господарство «Липоворізьке» повернути Комунальному підприємству «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» придбане на аукціоні майно та тахнічну документацію з оформленням всіх необхідних документів;

зобов`язати Державну реєстраційну службу поновити записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме записи про обтяження спірного нерухомого майна.

В обгрунтування Заяви ліквідатор зазначає, що нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі «Контора» та «Оранжерея ангар» має бути повернуто банкруту з подальшою його передачею Комунальному підприємству «Графський парк», оскільки, на думку Карлової І.В., перебуває у власності господарства за відсутності на те правових підстав.

Дослідивши зміст Заяви та доданих до неї письмових доказів, суд дійшов висновку, що остання за своїм змістом фактично є позовною заявою, оскільки викладені в ньому обставини свідчать про наявність спору між банкрутом та ФГ «Липоворізьке» щодо належності нерухомого майна.

Оскільки положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено особливостей подання та розгляду такої Заяви, суд вважає, що в даному випадку слід застосовувати норми ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства згідно якої спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Оскільки, як вже було вказано вище, між сторонами виник спір, стороною в якому є банкрут, останній підлягає вирішенню в межах справи про банкрутство Комунального підприємства «Ніжинське муніципальне підприємство з благоустрою» за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ст. 161, 162 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявою по суті справи є, зокрема, позовна заява.

Позовна заява повинна містити, зокрема:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення визнанаведених приписів діючого законодавства України позовна заява Карлової І.В. не містить:

зазначення процесуального статусу ФГ «Липоворізьке», його ідентифікаційного коду та органзіаційно-правової форми (зазначено лише нерозшифровану абривіатуру «ФГ»);

попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України).

В якості документів, які підтверджують відправлення ФГ «Липоворізьке» копії позовної заяви і доданих до неї документів, ліквідатор Карлова І.В. надала фіскальний чек від 05.06.2023 без опису вкладення.

Однак, з урахуванням наведених вище положень ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, самий лише фіскальний чек від 05.06.2023 не є належним доказом направлення господарству копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (ст. 7) установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2684 гривні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання містить одночасно три вимоги немайнового характеру (зобов`язання повернути майно та зобов`язання поновити два записи у відповідному державному реєстрі).

Таким чином, звертаючись з даним позовом, ліквідатор Карлова І.В. мала сплатити судовий збір в загальному розмірі 8 052,00 грн.

Всупереч наведеним вище приписам чинного законодавства України, позивачем до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що позовна заява ліквідатора Карлової І.В. не відповідає вимогам, встановленим ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, вона залишається без руху.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 162, 164, 172, 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ліквідатора Карлова І.В. про зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Зобов`язати ліквідатора Карлову І.В. протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а також докази відправлення ФГ «Липоворізьке» копії заяви про усунення недоліків та копії належно оформленої позовної заяви листом з описом вкладення (з урахуванням положень ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України);

докази сплати судового збору в сумі 8 052,00 грн.

Роз`яснити ліквідатору Карловій І.В., що в разі неусунення всіх недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата набрання ухвалою законної сили 12.06.2023.

Суддя А.С. Сидоренко