РІШЕННЯ

Іменем України

02 червня 2023 року справа № 927/370/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", вул. Володимирська, 51-А, м. Київ, 01001; e-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Стандарт", вул. Батюка, буд. 3, м. Чернігів, 14000, e-mail:

про стягнення 96976,80 грн.

без виклику сторін

встановив:

Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Стандарт" про стягнення заборгованості у сумі 96976,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №06-С/417 про встановлення сервітуту від 01.06.2013 з додатками та додатковими угодами до нього.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2023 відкрите спрощене позовне провадження у справі №927/370/23 без повідомлення сторін у справі; відповідачу надано строк для подання відзиву на позов; позивачу запропоновано подати відповідь на відзив; відповідача попереджено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвала суду від 20.03.2023 була направлена позивача на електронну адресу, зазначену у позовній заяві.

Ухвала суду від 20.03.2023, направлена на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Стандарт", зазначену у позовній заяві (вул. Батюка, буд. 3, м. Чернігів, 14000), яка збігається з адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

З`ясовуючи належність повідомлення відповідача про розгляд справи та можливість вирішення даного господарського спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3,7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Заяв про зміну місцезнаходження під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Судом встановлено, що адреса відповідача, зазначена у позовній заяві, повністю збігається з адресою, зазначеною у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2023, направлена 23.03.2023 на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Стандарт" (вул. Батюка, буд. 3, м. Чернігів, 14000), що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у відповідача права та можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом Чернігівської області справи №927/370/23.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву не скористався, про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк, відповідач суд не повідомляв.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.06.2013 між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аріна Телеком» (сервітуарій) укладено Договір № 06-С/417 про встановлення сервітуту (а.с.6-7, далі - Договір № 06-С/417).

Відповідно до п. 1.1., 2.1., 2.2., 3.1.1., 8.1. Договору № 06-С/417 предметом цього Договору є обмежене право користування сервітуарієм житловими та нежитловими будівлями комунальної власності (надалі - Об`єкти розміщення) для розміщення сервітуарієм своїх телекомунікаційних мереж, що знаходяться за адресами зазначеними в Додатку № 1 до цього Договору.

Сервітуарій зобов`язується вносити підприємству, відповідно до умов Договору, плату за використання Об`єктів розміщення (далі за текстом - плата) та інші платежі, визначені Договором.

Загальний розмір плати за даним Договором встановлюється в сумі, яка визначена в додатках до цього Договору, що є невід`ємною його частиною.

Сервітуарій зобов`язується своєчасно та в повному обсязі вносити плату, передбачену Договором.

Даний Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками сторін і діє до 31.12.2014 року.

Додатком №1 до Договору № 06-С/417 визначено адресний перелік розміщення телекомунікаційних мереж.

Додатковими угодами №1 від 01.07.2013, №2 від 01.11.2013 до Договору № 06-С/417 внесено зміни щодо розміру, строку дії та адресного переліку будинків розміщення телекомунікаційних мереж.

Додатковою угодою №3 від 31.12.2014 до Договору № 06-С/417 викладено Договір у новій редакції: Договір про встановлення сервітуту №ТМ-06-С/417 від 01.06.2013, відповідно до п. 1,2 якого сервітуарію надано право обмеженого користування будівлями комунальної власності (об`єкт розміщення), що знаходяться за адресами зазначеними в Додатку № 1 до Договору. Об?єкти розміщення надаються для розміщення сервітуарієм телекомунікаційних мереж, комплексу технічних засобів телекомунікацій, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь якого роду по проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах, між кінцевим обладнанням, крім радіотехнічних (а.с.11-13, далі - Договір №ТМ-06-С/417).

Згідно з п.3.1.-3.5. Договору №ТМ-06-С/417 сервітуарій зобов`язується вносити підприємству щомісячну плату за користування об`єктом розміщення, відповідно до умов Договору.

Розрахунок щомісячної плати за кожен об`єкт розміщення та в цілому за Договором наводиться в Додатку № 1 до даного Договору.

Щомісячний розмір плати за даним Договором сплачується як передплата та визначається на підставі рахунку, який виставляється підприємством сервітуарію не пізніше 28 числа кожного місяця.

Рахунок надається підприємством сервітуарію шляхом надсилання поштою та електронним засобами зв?язку відповідно до реквізитів сервітуарія вказаних в даному Договорі.

Плата сплачується сервітуарієм протягом 7 банківських днів з моменту отримання рахунку від Підприємства.

Нарахування плати починається з дати укладення Договору та припиняється з дня підписання Сторонами Акту закінчення розміщення Обладнання на умовах сервітуту.

Сервітуарій зобов?язується своєчасно та повному обсязі вносити плату за цим Договором, у тому числі у разі внесення змін в складові розрахунків плати (п. 4.1.1. Договору №ТМ-06-С/417).

Пунктами 9.1.-9.3. Договору №ТМ-06-С/417 сторони погодили, що даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015. У разі, якщо одна із сторін не повідомить іншу за один календарний місяць до закінчення терміну дії Договору, Договір вважається пролонгованим на 1 (один) календарний рік на тих же самих умовах. Припинення користування об`єктом розміщення на умовах сервітуту оформлюється Актом закінчення розміщення обладнання на умовах сервітуту.

Сторонами підписано Додаток 1 «Адресний перелік об?єктів комунальної власності та розрахунок плати», а у Додатках №2, №3 погодили зразки актів розміщення та закінчення розміщення обладнання на умовах сервітуту.

Додатковою угодою №4 від 30.11.2015 про заміну сторони Договору №ТМ-06-С/417, первісного сервітуарія - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріна Телеком», замінено на нового сервітуарія - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільвер Стандарт».

Додатковими угодами №5 від 01.12.2015, №6 від 04.05.2016, №7 від 01.04.2017, №8 від 01.05.2017 (з додатками) до Договору №ТМ-06-С/417 внесено зміни щодо розміру плати та адресного переліку будинків розміщення телекомунікаційних мереж.

Зокрема, у відповідності до додаткової угоди №8 від 01.05.2017 щомісячний розмір плати за даним договором сплачується у якості передоплати та визначається на підставі рахунку, який виставляється підприємством сервітуарію не пізніше 28 числа кожного місяця. Рахунок надається підприємством сервітуарію шляхом надсилання поштою та електронним засобами зв?язку відповідно до реквізитів сервітуарія вказаних в даному Договорі. На момент підписання даного Договору щомісячна плата становить 3730,20 грн., в тому числі ПДВ 621,70 грн. Загальний розмір плати за даним договором становить суму всіх здійснених щомісячних плат. Включено до додатку №1 до Договору №ТМ-06-С/417 об`єкти розміщення згідно з переліком. Додано Акт розміщення обладнання на умовах сервітуту №5 від 01.05.2017.

Матеріали справи містять акти надання послуг, кожен на суму 3730,20 грн.: № 4141 від 31.12.2020, №321 від 31.01.2021, № 678 від 28.02.2021, № 1035 від 31.03.2021, № 1389 від 30.04.2021, № 1742 від 31.05.2021, № 2095 від 30.06.2021, №2446 від 31.07.2021, № 2785 від 31.08.2021, № 3122 від 30.09.2021, № 3456 від 31.10.2021, № 3789 від 30.11.2021, № 3931 від 31.12.2021, № 294 від 31.01.2022, № 624 від 28.02.2022, № 317 від 06.02.2023, № 318 від 06.02.2023, № 319 від 06.02.2023, № 320 від 06.02.2023, № 321 від 06.02.2023, № 322 від 06.02.2023, № 323 від 06.02.2023, № 324 від 06.02.2023, №325 від 06.02.2023, № 326 від 06.02.2023, № 327 від 06.02.2023, які підписані виконавцем (а.с.88-113).

Позивачем відповідачу направлені рахунки на оплату (кожен на суму 3730,20 грн.), за спірним Договором: № 4195 від 01.12.2020, № 128 від 01.01.2021, №490 від 01.02.2021, № 881 від 01.03.2021, № 1237 від 01.04.2021, № 1594 від 01.05.2021, № 1953 від 01.06.2021, № 2299 від 01.07.2021, № 2652 від 01.08.2021, № 3001 від 01.09.2021, № 3331 від 01.10.2021, № 3644 від 01.11.2021, № 3996 від 01.12.2021, № 119 від 01.01.2022, № 447 від 01.02.2022, № 809 від 01.03.2022, № 1213 від 01.04.2022, № 1524 від 01.05.2022, № 1850 від 01.06.2022, № 2178 від 01.07.2022, № 2507 від 01.08.2022, № 2940 від 01.09.2022, № 3083 від 01.10.2022, № 3408 від 01.11.2022, №3744 від 01.12.2022, № 115 від 01.01.2023 (а.с.30-54) з доказами їх направлення (а.с.55-87).

За доводами позивача відповідач не виконує взяті на себе зобов?язання за договором в частині внесення своєчасної плати, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.12.2020 по 31.01.2023 включно у розмірі 96 976,80 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості позивача за Договором №ТМ-06-С/417 (а.с.27-29).

Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст.174 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Виходячи з приписів 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ст.402 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч.1-3 ст. 403 Цивільного кодексу України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов спірного Договору №ТМ-06-С/417, з урахуванням внесених змін та доповнень до нього, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільвер Стандарт" право користування житловими та нежитловими будівлями комунальної власності, що підтверджується Актами надання послуг, кожен на суму 3730,20 грн.: № 4141 від 31.12.2020, №321 від 31.01.2021, № 678 від 28.02.2021, № 1035 від 31.03.2021, № 1389 від 30.04.2021, № 1742 від 31.05.2021, № 2095 від 30.06.2021, №2446 від 31.07.2021, № 2785 від 31.08.2021, № 3122 від 30.09.2021, № 3456 від 31.10.2021, № 3789 від 30.11.2021, № 3931 від 31.12.2021, № 294 від 31.01.2022, № 624 від 28.02.2022, № 317 від 06.02.2023, № 318 від 06.02.2023, № 319 від 06.02.2023, № 320 від 06.02.2023, № 321 від 06.02.2023, № 322 від 06.02.2023, № 323 від 06.02.2023, № 324 від 06.02.2023, №325 від 06.02.2023, № 326 від 06.02.2023, № 327 від 06.02.2023.

На підставі вищезазначених Актів надання послуг, позивачем виставлено та направлено відповідачу рахунки на оплату (кожен на суму 3730,20 грн.): № 4195 від 01.12.2020, № 128 від 01.01.2021, №490 від 01.02.2021, № 881 від 01.03.2021, № 1237 від 01.04.2021, № 1594 від 01.05.2021, № 1953 від 01.06.2021, № 2299 від 01.07.2021, № 2652 від 01.08.2021, № 3001 від 01.09.2021, № 3331 від 01.10.2021, № 3644 від 01.11.2021, № 3996 від 01.12.2021, № 119 від 01.01.2022, № 447 від 01.02.2022, № 809 від 01.03.2022, № 1213 від 01.04.2022, № 1524 від 01.05.2022, № 1850 від 01.06.2022, № 2178 від 01.07.2022, № 2507 від 01.08.2022, № 2940 від 01.09.2022, № 3083 від 01.10.2022, № 3408 від 01.11.2022, №3744 від 01.12.2022, № 115 від 01.01.2023.

Відповідач щодо факту укладення спірного Договору №ТМ-06-С/417 зі змінами та доповненнями до нього не заперечував. Інформації, зазначеної в Актах надання послуг та рахунках на оплату не спростував.

Заперечень щодо заявлених позовних вимог від відповідача не надходило.

Частиною 4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи.

У порушення п.3.1., 3.5. Договору №ТМ-06-С/417, п.3.3. спірного Договору в редакції додаткової угоди №8 від 01.05.2017 відповідач щомісячну плату за користування об`єктом розміщення, не сплатив.

На дату ухвалення рішення у цій справі доказів сплати заборгованості за період з 01.12.2020 по 31.01.2023 включно у розмірі 96 976,80 грн. відповідачем не надано.

Заперечення щодо вказаної суми заборгованості від відповідача не надходили, вказані обставини не спростовані.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості

за спірним Договором у розмірі 96976,80 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 2684,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Стандарт" (вул. Батюка, буд. 3, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 39997340) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (вул. Володимирська, 51-А, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 03366500) заборгованість у сумі 96976,80 грн. та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 02.06.2023.

Суддя М.О. Демидова