СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Харків Справа № 922/1185/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Ламанової А.В.

та за участю представників сторін:

від позивача Макєєв А.М. (довіреність № 02-40/2852/17 від 20.05.2022);

від відповідача Сузанський І.В. (довіреність № 11 від 20.12.2022);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» (вх. № 1476 Х)

на рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 (повний текст підписано 14.11.2022), ухвалене у складі судді Шатернікова М.І.

у справі № 922/1185/22

за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі»

до Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок»

про стягнення 317589, 23 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» про стягнення 317589, 23 грн заборгованості (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), яка утворилась за спожиту електричну енергію за період з грудня 2021 року до квітня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач несвоєчасно виконав свої зобов`язання щодо оплати обсягу поставленої електричної енергії за договором про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.12.2021 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним публічним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 317589, 20 грн, яка утворилася за період: грудень 2021 року, січень 2022 року; лютий 2022 року; березень 2022 року; квітень 2022 року на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МВФ 351823, ; та 4763, 84 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне акціонерного товариства «Завод Промзв`язок», яке просить:

- поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення;

- скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22 повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

- стягнути з позивача на користь відповідача сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування зазначає, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, копію позовної заяви та додатків не отримував. Із судової кореспонденції було отримано лише ухвалу про відкриття провадження. Однак, починаючи з 24.02.2022 та до листопада 2022 року Приватне акціонерного товариства «Завод Промзв`язок», свою виробничу діяльність припинило, оскільки знаходячись у промисловій зоні міста Харкова, опинилось під чисельними обстрілами і виконувало фактично функції бомбосховища. Довести свою правову позицію до суду відповідач не зміг з об`єктивних причин.

Крім того, наголошував, що не має відношення до нерухомості, розташованої за адресою м. Харків, вул. Велика Панасіївська, 67/3, тому висновок суду першої інстанції про належність приміщень і обов`язок сплатити грошові кошти, зроблено лише на припущеннях, і не підтверджується належними доказами.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 у справі № 922/1185/22 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2022 поновлено Приватному акціонерному товариству «Завод Промзв`язок» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» (вх. № 1476 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22. Витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи № 922/1185/22.

06.01.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22 залишити без змін.

До відзиву додано: договір купівлі - продажу приміщень нежитлової будівлі, Витяг, виписка, Тимчасовий договір № 13565 від 01.09.2005 з додатками, акти звіряння.

Колегія суддів роз`яснює, що відповідно до ч. 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач зазначених документів до суду першої інстанції не надав, також до апеляційної інстанції не надано клопотання про поновлення строку на подачу нових доказів з обґрунтуванням причин неподання їх до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем докази, не можуть бути прийняті судом до уваги.

10.01.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/1185/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» (вх. № 1476 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22 призначено до розгляду на 30.05.2023 о 11:20 год.

29.05.2023 судом зроблено запит на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котлова (Велика Панасівська, 67/3).

29.05.2023 судом отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котлова (Велика Панасівська, 67/3), яка долучена до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні представник апелянта (відповідача) подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Присутній у судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити та залишити рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22 без змін, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом, 31.10.2021 на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до п. 2 договору даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua.

Відповідно до ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Таким чином, з 01.12.2021 на підставі ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII у багатоквартирних будинках м. Харкова набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, що надає КП «Харківські теплові мережі» та які є публічними договорами приєднання.

Відповідно до п. 5 договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (п. 5 договору).

У відповідності до п. 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п. 33 договору, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 34 договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (Офіційний вісник України, 2020 рік, № 14, ст. 550), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або вебсайті виконавця https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/808-2019-п#Text. (п. 30 договору).

Позивач вказує, що відповідач є власником та займає нежитлові приміщення розташовані за адресою м. Харків, вул. Велика Панасівська, 67/3 (1 поверх, напівпадвал).

На підставі акту підключення споживача № 177/14251 від 15.10.2021 та акту відключення №17700/14476 від 15.04.2022 та умов Договору в період з грудня 2021 року по квітень 2022 року, позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлових приміщень відповідача у будівлі по вул. Велика Панасівська, 67/3 у м. Харкові.

Як на факт акцептування договірних відносин, позивач посилається на сплату за спожиту теплову енергію за грудень 2021 в сумі 17220, 02 грн, січень 2022 року в сумі 15389, 99 грн, лютий 2022 року в сумі 25000,00 грн, а також на те, що позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача, що підтверджується актом підключення № 177/14251 від 15.10.2021 та актом відключення №17700/14476 від 15.04.2022.

Позивачем підтверджує, що станом на час звернення до суду з позовом, останнім були виставлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року на загальну суму 396428,40 грн, в свою чергу відповідачем, як зазначає позивач, було сплачено лише 57610,01 грн.

Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив суму боргу у сумі 317589,23 грн за отриману теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним публічним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 317589, 20 грн, яка утворилася за період: грудень 2021 року, січень 2022 року; лютий 2022 року; березень 2022 року; квітень 2022 року на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МВФ 351823, ; та 4763, 84 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи 02.11.2022 рішення про розгляд справи за відсутністю представника відповідач, суд першої інстанції виходив з того, що копії всіх процесуальних документів у справі направлялись відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві (м. Харків, вул. Велика Панасівська, 168), що кореспондуються із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 805 ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем. Про відкладення підготовчого засідання на 20.09.2022 представник відповідача був повідомлений під розписку у підготовчому засіданні 31.08.2022. Натомість у подальшому, ухвали суду від 04.10.2022, 12.10.2022, направлені на адресу відповідача, були повернуті до суду 25.10.2022 року та 28.10.2022 відповідно з довідкою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом зазначено, що сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі № 44/227-б).

З огляду на наведене та враховуючи факт обізнаності відповідача про розгляд справи № 9221185/22, направлення судом ухвал суду на дійсну адресу відповідача у справі та повернення вказаних ухвал із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», суд першої інстанції дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №922/1185/22 та констатував, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог і дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань, у зв`язку з чим, перейшов до розгляду справи по суті.

Між тим, згідно з ч. 2-4 статті 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 5, 6 статті 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 5, 7 статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Отже, виходячи з системного аналізу змісту положень вказаних статей належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи є обов`язком суду, а відсутність на час проведення судового засідання в матеріалах справи доказів про належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - є підставою для відкладення розгляду справи. Право бути належним чином повідомленим про дату та час слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 918/1478/14).

З матеріалів справи убачається, що копія ухвали суду від 19.10.2022 була направлена на адресу відповідача 21.10.2022, що підтверджується штампом на зворотній стороні вказаної ухвали (вих. № 013775).

Водночас, станом на час ухвалення рішення у справі рекомендоване повідомлення про вручення/або невручення поштового відправлення до суду не повернулось.

Поштове відправлення за вих. № 013775 вручено представнику відповідача лише 30.11.2022, тобто після винесення рішення у даній справі.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням скаржника про те, що справу №922/1185/22 було розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

У відповідності до п. 3 ч. 3 статті 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Щодо суті заявлених позовних вимог, колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи, оцінюючи надані учасниками справи докази, дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень статті 24 Закону України «Про теплопостачання» до основних обов`язків споживача теплової енергії відноситься своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на споживачів покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Відповідно до п. 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Матеріали справи не містять заяви-приєднання відповідача до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з позивачем.

Проте, факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 у справі №910/7968/19, від 11.04.2018 у справі №904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі №904/7377/17.

Доводи скаржника про те, що останній не має відношення до нерухомості, розташованої за адресою м. Харків, вул. Велика Панасіївська, 67/3, спростовуються наданими доказами, а саме: переліком споживачів, розташованих в житловому будинку, з якого вбачається, що нежитлові приміщення першого поверху, напівпадвалу, за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 67/3 займає Приватне акціонерне товариство «Завод Промзв`язок».

Крім того, колегією суддів зроблено запит на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Котлова (Велика Панасівська, 67/3).

Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна убачається, що нежитлові приміщення напівпідвалу « І, 1-27; 1-го поверху № 1-29, 20а, ІІ, ІІІ загальною площею 1078, 0 кв.м. в літ. «А-2», за адресою: м. Харків, вул. Котлова (Велика Панасівська, 67/3), належать Приватному акціонерному товариству «Завод Промзв`язок», на підставі договору купівлі продажу, Р.№ 2551, 22.11.2004.

Колегія суддів зауважує, що власник в силу прямої норми закону несе тягар утримання належного йому майна, в тому числі й щодо сплати комунальних послуг.

Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, не обладнаних вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії здійснюється відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315.

Оскільки законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, та праву споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Враховуючи те, що факт відсутності договору про надання послуги з постачання теплової енергії сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг у період з грудня 2021 року по квітень 2022 року.

З матеріалів справи убачається, що позивач свої договірні зобов`язання виконав та здійснив відпуск теплової енергії відповідачу з грудня 2021 року по квітень 2022 року, що підтверджується Актом підключення споживача від 15.10.2021 №177/14251, та Актом відключення споживача від 15.04.2022 №17700/14476.

Також встановлено, що протягом місяця з дня розміщення позивачем індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідач про свою відмову укласти договір на постачання теплової енергії чи про свою незгоду із умовами договору до позивача у письмовому вигляді не направив, втім споживав надану позивачем теплову енергію, а тому відповідач вважається таким, що прийняв пропозицію позивача щодо укладення договору на постачання теплової енергії, положення якого відповідають типовому договору. Доказів протилежного відповідач не надав.

Відповідно до ч. 6 статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Доказів відсутності опалення, або відключення від опалення споживача матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 ГК України.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт наявності заборгованості на суму 317589, 20 грн за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року підтверджується документально належними та допустимими доказами, наявними у справі.

Апелянтом не надано до суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати спожитої у спірний період теплової енергії згідно умов договору.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи доведеність більш вірогідними доказами з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 317589, 20 грн за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково знайшли свої підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та є підставою для його скасування з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, чим порушив норми процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір в суді виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір за розгляд справи апеляційною інстанцією слід покласти на Приватне акціонерне товариство «Завод Промзв`язок»

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом ч. 1 статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався, за останніми змінами відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» (вх. № 1476 Х) задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2022 у справі № 922/1185/22 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Завод Промзв`язок» (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 168, ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним публічним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 317589, 23 грн, яка утворилася за період: грудень 2021 року, січень 2022 року; лютий 2022 року; березень 2022 року; квітень 2022 року на р/р НОМЕР_1 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МВФ 351823, ; та 4763,84 грн судового збору сплаченого при подачі позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 30.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 05.06.2023.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін