ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. Справа№ 910/7366/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Малеванчук І.В. (довіреність № б/н від 01.02.2022)

від відповідача - Чміль В.В. (довіреність № 14/20-36-23 від 30.03.2023), Єремов М.С. (довіреність №14/20-33-23 від 30.03.2023),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Київська міська прокуратура: явку свого представника не забезпечила,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01 березня 2023 року

у справі № 910/7366/22 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Собин",

до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору на стороні відповідача: Київська міська прокуратура,

про зобов`язання забрати майно, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Собин» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», про зобов`язання забрати майно, яке перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю «Собин» за договором відповідального зберігання №10-13-109з/551 від 24.10.2013 (далі - Договір).

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що після закінчення терміну дії Договору Відповідач не забрав зі складу Позивача майно, яке передавалось на зберігання.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 01 березня 2023 року у справі № 910/7366/22 позов задоволено повністю. Зобов`язано Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" забрати від ТОВ "Собин" майно за договором відповідального зберігання №10-13- 109з/551 від 24 жовтня 2013 року, а саме: станки для індивідуального утримання свиноматок СДФС в кількості 308 одиниць (заводський №б/н); комплектуючі кормового бункеру в кількості 20 одиниць (заводський №б/н); станки для дорощування СДП в кількості 70 одиниць (заводський №б/н); комплектуючі до кормороздачика в кількості 104 одиниць (заводський №б/н); станки для індивідуального утримання свиноматок СДФС в кількості 312 одиниць (заводський №б/н); станки для опоросу СДО в кількості 437 одиниць (заводський №б/н); комплектуючі до СДФС в кількості 192 одиниць (заводський №б/н); комплектуючі пластикової підлоги в кількості 46 одиниць (заводський №б/н); комплектуючі до станка СДО в кількості 4248 одиниць (заводський №б/н); комплектуючі у вигляді бетонної решітки (1,8*0,32) в кількості 659 одиниць (заводський №б/н); комплектуючі у вигляді бетонної решітки (1*0,5) в кількості 238 одиниць (заводський №б/н); стойки СТ-16 в кількості 170 одиниць (заводський №б/н); КР-СП1 в кількості 375 одиниць (заводський №б/н); КР-СП2 в кількості 230 одиниць (заводський №б/н); тройники D70 в кількості 319 одиниць (заводський №б/н); хомут 3/4 М6 в кількості 8869 одиниць (заводський №б/н); хомут 1/2 М6 в кількості 3146 одиниць (заводський №б/н); хомут 100 М6 в кількості 290 одиниць (заводський №б/н). Стягнуто з Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" на користь ТОВ "Собин" 2 481,00 грн судового збору. Повне рішення складено 10.03.2023 (т.ІІ, а.с.189-196).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 27.03.2023 Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № б/н від 21.03.2023, в якій просить:з "Скасувати рішення Господарського суду міста Києва № 910/7366/22 від 01.03.2023 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Собин" у повному обсязі".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої не було перевірено факт знаходження майна, яке є речовим доказом в кримінальні справі та було передано ТОВ «Собин» на зберігання за Договором відповідального зберігання № 10-1-109з/551 від 24.10.2013.

4.2. Також апелянт посилається на те, що має «обґрунтовану підозру», що ТОВ «Собин» зверталось до суду, не з метою захисту права, а з метою легалізації своїх дій що виявились у не збереженні майна, яке йому було передане на зберігання.

4.3. Апелянт просить звернути увагу апеляційного суду на той факт, що судом першої інстанції було залишено без уваги маніпуляції позивача з майном, яке було передано йому відповідачем на зберігання.

4.4. За для визначення кількості та стану майна, яке було передано відповідачем позивачу на зберігання, відповідач звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про проведення товарознавчої експертизи. У задоволенні даного клопотання судом першої інстанції відповідачу було відмовлено.

4.5. У апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що висновки, які викладені Господарським судом міста Києва в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсності, в частині викладення обставин, які були зафіксовані у Акті від 19.01.2023, в якому представники відповідача зазначили, що майно за договором не виявлено. Відповідач вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 79 ГПК України, в частині здійснення оцінки Акту перевірки від 19.01.2023, яким зафіксований факт відсутності майна, через призму «Вірогідності».

4.6. Також апелянт вважає, що судові рішення про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Собин» за договором про зберігання речових доказів не могли бути використанні судом першої інстанції як преюдиція наявності фактичного знаходження відповідного майна у ТОВ «Собин», оскільки така перевірка під час розгляду вищевказаних справ не здійснювалася, а суд першої інстанції виходив, виключно, з обставин спливу строку сплати відповідної орендної плати та відсутності повернення майна поклажодавцю.

4.7. Апелянт у своїй скарзі посилається на те, що місце зберігання майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до протоколу огляду місця події від 13.08.2013 складеного слідчим СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві визначено слідчим за конкретною адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 38.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 01.05.2023 року до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

5.2. Позивач у відзиві посилається, зокрема, на те, що відповідач порушив умови Договору відповідального зберігання № 10-13-109з/551 та додаткового договору № 5/666 від 31.12.2014 року до зазначеного вище договору, в частині зобов`язання відповідача забрати майно, яке було передане на зберігання до закінчення строку дії договору, тобто до 31.06.2015.

5.3. Також позивач у відзиві вказує на те, що про факти систематичного порушення зобов`язання ДПАТ НАК «Украгролізинг» щодо оплати отриманих послуг зберігання свідчать винесені Господарським судом міста Києва судові рішення щодо стягнення з ДПАТ НАК «Украгролізинг» на користь ТОВ «Собин» заборгованість за наданні послуги зі зберігання майна по договору відповідального зберігання № 10-13-109з/551 від 23.10.2013 року. Вказані вище обставини також підтверджують той факт, що відповідач не забрав від позивача майно з відповідального зберігання.

5.4. 20.07.2022 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 19.07.2022, за змістом якої позивач просить протягом трьох днів з дня отримання вимоги забрати від ТОВ «Собин» майно по договору відповідального зберігання №10-13-109з/551 від 24.10.2013 та в двосторонньому порядку скласти акт прийому-передачі (повернення) майна з відповідального зберігання (трекінг поштового відправлення 516). Відповідачем вказану вимогу отримано 25.07.2022. Таким чином, строк вимоги позивача щодо отримання (забирання) від позивача майна по договору сплив 29.07.2022, однак на даний час відповідач не забрав з відповідального зберігання майно по договору, що стало причиною звернення до суду.

5.5. Позивач у відзиві також звертає увагу на не обґрунтованість посилання відповідача у апеляційній скарзі на той, факт, що судом першої інстанції не було належним чином перевірено факт знаходження відповідного майна, яке є речовим доказом в кримінальному провадженні у ТОВ «Собин» та не враховано правову природу вказаного майна та не вірно застосовано принцип вірогідності доказів, оскільки відповідно до п. 2.1.5. Договору зберігач зобов`язаний повернути майно поклажодавцеві за першою вимогою останнього, у такому технічному стані, у якому було прийнято на зберігання та зафіксовано у Протоколі огляду місця події від 13.08.2013. За приписами п. 2.1.6 договору зберігач зобов`язаний повернення майна поклажодавцю здійснити за актом приймання-передачі.

5.6. Позивач у відзиві звертає увагу на те, що наведені умови договору свідчать про те, що майно перебуває на зберіганні у позивача, а твердження відповідача про зворотнє не підтверджено жодними доказами.

5.7. Позивач у відзиві також посилається на те, що майно по договору відповідального зберіганні №10-13-109з/551 від 24.10.2013, який був укладений між позивачем і відповідачем, жодного дня не перебувало на зберіганні у ФОП Перцової Н.І. Це підтверджується, зокрема, договором купівлі-продажу від 06.10.2021 р., який був укладений між ТОВ «Собин» та ФОП Перцовою Н.І., актом № 1 прийому-передачі майна на відповідальне зберігання від 06.10.2021, який складений між ТОВ «Собин» та ФОП Перцовою Н.І., актом № 2 прийому-передачі (повернення) майна з відповідального зберігання від 06.10.2021, укладеного між ТОВ «Собин» та ФОП Перцовою Н.І., договором оренди №10-1/21 від 06.10.2021, який укладений між ТОВ «Собин» та ФОП Перцовою Н.І., актом приймання передачі приміщення в оренду від 06.10.2021, який укладений між ТОВ «Собин» та ФОП Перцовою Н.І., по договору оренди №10-1/21 від 06.10.2021.

5.8. Позивач у відзиві також вказує на те, що в порядку виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 було встановлено факт перебування майна на зберіганні по договору на підтвердження чого було складено відповідний акт від 19.01.2023 та додано до матеріалів судової справи фотосвітлини майна.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2023, матеріали апеляційної скарги Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" у справі № 910/7366/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/7366/22.

6.3. 17.04.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7366/22.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7366/22 за апеляційною скаргою Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" № б/н від 21.03.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 01 березня 2023 року. Повідомлено учасників, що розгляд справи № 910/7366/22 за апеляційною скаргою Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" № б/н від 21.03.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 01 березня 2023 року відбудеться 16 травня 2023 р.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі № 910/7366/22 за апеляційною скаргою Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" № б/н від 21.03.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 01 березня 2023 року, зважаючи на те, що третя особа не забезпечила явку свого представника у судове засідання 16.05.2023, у зв`язку з необхідністю надати додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи та наданням можливості сторонам скористатись своїми процесуальними правами, а також для забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників судового процесу, колегія суддів відклала судове засідання на 30.05.2023.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. Позивач, відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

7.2. Представники апелянта у судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києві від 01.03.2023 р. у справі № 910/7366/22.

7.3. Представник позивача в судовому засіданні 30.05.2023 року проти апеляційної скарги заперечує, з підстав викладених у відзивах на апеляційну скаргу, просить відмовити у задоволені апеляційних скарг, а оскаржуване рішення просить залишити без змін.

7.4. Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явився.

7.5. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

7.6. 10.05.2023 від Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" до Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив ТОВ «СОБИН» на апеляційну скаргу по справі № 910/7366/22, в якій викладено клопотання про призначення товарознавчої експертизи.

7.7. У зазначеному вище клопотанні заявник просить «Призначити товарознавчу експертизу з метою встановлення обставин фактичної наявності у володінні ТОВ «СОБИН» індивідуально-визначених речей які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000149 та належать на праві власності НАК «Украгродізинг», передані на зберігання згідно договору №10-13- Ю9з/551 від 24.10.2013».

7.8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 Державному публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» у задоволенні клопотання про призначення товарознавчої експертизи було відмовлено.

7.9. Колегія суддів прийшла до висновку, що запропоноване відповідачем на товарознавчу експертизу питання про фактичну кількість товаро-матеріальних цінностей, що є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000149 від 03.04.2013 знаходиться на зберіганні у ТОВ «Собин» не входить до переліку обставин, що мають значення для вирішення цієї справи (не входять у предмет доказування цієї справи).

7.10. Разом з тим, наявні у справі докази дають можливість встановити фактичні дані, які входять до предмета доказування, а тому проведення експертизи є недоцільним.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 24.10.2013 між Позивачем як зберігачем та Відповідачем як поклажодавцем укладено Договір, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Відповідач передав, а Позивач прийняв на відповідальне зберігання речові докази у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.04.2013 (Майно) у кількості, визначеній у додатках до Договору «Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання» (пункт 1.1 Договору).

8.2. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Майно буде знаходитися на зберіганні за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, буд. 38.

8.3. Згідно з пунктом 1.3 Договору майно, яке передається на зберігання, постановою слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів міста Києва від 14.08.2013 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.04.2013.

8.4. Відповідно до додатку № 1 до Договору «Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання» Відповідач передав, а Позивач прийняв на відповідальне зберігання за Договором вище вказане Майно.

8.5. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Позивач зобов`язаний: - вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності Майна протягом строку зберігання (підпункт 2.1.1);- нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження Майна Відповідача у відповідності з цим Договором та законодавством з моменту одержання Майна від Відповідача та до моменту його повернення Відповідачу (підпункт 2.1.4); - повернути майно Відповідачу за першою вимогою останнього у такому технічному стані, у якому було прийняте на зберігання та зафіксовано у протоколі огляду місця події від 13.08.2013 (підпункт 2.1.5); - повернення майна Відповідачу здійснити за актом приймання-передачі (підпункт 2.1.6); - забезпечити Відповідачу або його довіреним особам безперешкодний доступ до Майна, переданого на зберігання, для його огляду, повернення або здійснення будь-яких інших дій, що надані законодавством Відповідачу як власнику Майна за згодою СУ ФР ДПІ у Подільському районні ГУ Міндоходів у м. Києві (підпункт 2.1.7).

8.6. Згідно із підпунктом 3.1.2 пункту 3.1 Договору Відповідач зобов`язаний забрати у Позивача Майно до закінчення строку дії Договору.

8.7. Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Позивач несе відповідальність за збереження і цілісність Майна з моменту передання Майна на зберігання за актом приймання-передачі і до моменту його повернення Відповідачу. У випадку нестачі або пошкодження Майна, яке передане на зберігання, або його частин, Позивач повинен за свій рахунок відшкодувати збитки, які завдано Позивачем у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору, у повному обсязі.

8.8. За приписами пункту 5.1 Договору усі спори, що можуть виникнути в ході виконання цього Договору вирішуються шляхом переговорів, а в разі неможливості їх вирішення - в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

8.9. Договір набуває чинності з дати підписання акта передачі-приймання майна і діє до 31.12.2013 (пункт 6.1 Договору).

8.10. Сторонами у справі укладені додаткові договори № 1/713 від 27.12.2013, №2/282 від 11.06.2014, № 3/315 від 02.06.2014 та № 5/666 від 31.12.2014 до Договору зберігання, за умовами яких сторони продовжували строк дії Договору.

8.11. Так, відповідно до додаткового договору №5/666 від 31.12.2014 сторони продовжили строк дії Договору до 31.06.2015.

8.12. Відповідачу надано послуги по зберіганню Майна протягом дії Договору на суму 394237,00 грн, доказом чого є підписані в двосторонньому порядку акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з жовтня 2013 року до липня 2015 року (копії відповідних актів долучено до матеріалів прави), а з серпня 2015 року до серпня 2022 року факт наданих послуг зі зберігання Майна підтверджується рішеннями Господарського суду м. Києва у справах: № 910/25267/15 від 10.11.2015, №910/3018/16 від 06.06.2016, № 910/18870/16 від 06.06.2016, № 910/2864/17 від 20.03.2017, №910/7607/17 від 25.07.2017, № 910/15281/17 від 17.10.2017, № 910/1306/18 від 24.04.2018, №910/5032/18 від 02.07.2018, № 910/9807/18 від 09.10.2018, № 910/15886/18 від 21.02.2019, №910/5318/19 від 11.06.2019, № 910/9499/19 від 23.09.2019, № 910/14971/19 від 23.01.2020, №910/1171/20 від 08.04.2020, № 910/4872/20 від 15.07.2020, № 910/7806/20 від 13.08.2020, №910/11641/20 від 28.10.2020, № 910/15257/20 від 27.01.2021, № 910/19263/20 від 11.02.2021, №910/1747/21 від 12.04.2021, № 910/5412/21 від 07.06.2021, № 910/9101/21 від 06.08.2021, №910/12971/21 від 11.10.2021, № 910/16283/21 від 06.12.2021, № 910/20098/21 від 21.02.2022, № 910/2081/22 від 01.06.2022, №910/3512/22 від 18.07.2022, № 910/5441/22 від 26.08.22 та № 910/9534/22 від 05.12.2022, які набрали законної сили, і за якими з Відповідача стягувалась заборгованість за Договором за надані Відповідачу послуги зі зберігання Майна.

8.13. При розгляді цих справ судом був встановлений факт перебування на зберіганні у Позивача Майна.

8.14. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

8.15. Матеріали справи не містять окремого акта приймання-передачі Майна на зберігання, як це передбачено зокрема пунктами 1.1, 6.1 Договору, однак вищевказані обставини встановлені судом у цій справі та вищенаведених справах, свідчать про те, що Майно перебуває на зберіганні у Позивача, а твердження відповідача про протилежне не підтверджено належними та допустимими доказами.

8.16. Зокрема, судом встановлено, що на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 30.11.2022 у цій справі 19.01.2023 представники Відповідача здійснили виїзд за адресою місцезнаходження Позивача (м. Переяслав, вулиця Героїв Дніпра, 38) та перевірено наявність перебування Майна за Договором.

8.17. За результатами перевірки представниками Позивача та Відповідача складено відповідний акт від 19.01.2023, у якому представники Відповідача зазначили, що Майно за Договором не виявлено. Так, як пояснили представники сторін, у процесі огляду Майна, переданого за Договором, представники Відповідача повідомили, що не можуть ідентифікувати Майно, яке було ними оглянуто, у зв`язку з тим, що відсутнє маркування (найменування) комплектуючих складових такого Майна. Тобто зі слів представників Відповідача в їхньому штаті підприємства немає фахівця, який може ідентифікувати найменування переданого Позивачу на зберігання Майна. З вказаного представники Відповідача дійшли висновку про те, що Майно ними не виявлено.

8.18. У свою чергу у вказаному акті представники Позивача зазначили, що Майно знаходиться на зберіганні у Позивача в тому ж місці, що і знаходилося на момент передачі Майна 24.10.2013 на зберігання за Договором, тобто частина Майна знаходиться в ангарі, а інша частина Майна знаходиться під відкритим небом на території товариства.

8.19. На підтвердження викладеного Позивачем додано до матеріалів справи копію акта від 19.01.2023.

8.20. Відтак, цей акт містить суперечливу інформацію щодо наявності Майна на зберіганні у Позивача, а тому враховуючи положення статей 13, 74, 79 ГПК України не спростовує факт перебування на зберіганні у Позивача Майна, що підтверджується зазначеними вище доказами (додатком № 1 до Договору, протоколом огляду місця події від 13.08.2013, складеними між сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та встановленими судом у інших справах обставин).

8.21. У матеріалах справи також відсутні докази того, що слідчим органом виявлено факт відсутності речових доказів - Майна, і того що Відповідач до виникнення цього спору складав відповідні акти про відсутність майна. Натомість, самим Відповідачем надано до суду копії його листів до компетентних органів, у яких Відповідачем заявлялося клопотання про повернення йому та використання ним у господарській діяльності власного майна, вилучено під час огляду місця події від 13.08.2013, у кримінальному проваджені № 0000149 від 03.04.2013, а саме - Майна, яке перебуває у Позивача (зокрема листи (клопотання) від 04.08.2015 № 14/1458, від 14.08.2018 № 14/852, від 21.10.2021 №14/782, від 25.10.2021 № 14/811).

8.22. Вищезазначені рішення Господарського суду м. Києва про стягнення з Відповідача заборгованості на користь Позивача з наданих послуг зі зберігання Майна за Договором свідчать про те, що Відповідач не забрав від Позивача Майно з відповідального зберігання після закінчення строку дії Договору.

8.23. З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2022 Позивачем на адресу Відповідача було направлено вимогу від 19.07.2022, за змістом якої Позивач просив протягом трьох днів з дня отримання вимоги забрати від Позивача Майно за Договором та в двосторонньому порядку скласти відповідний акт прийому-передачі (повернення) Майна з відповідального зберігання (трекінг поштового відправлення № 516, копії відповідних поштової накладної та фіскального чеку долучені до матеріалів справи).

8.24. Відповідачем вказану вимогу отримано 25.07.2022, доказом чого є повідомлення про вручення поштового відправлення та витяг з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта», розділ «Пошук поштових відправлень» про отримання кореспонденції з трекінгом 516).

8.25. Однак станом на день подання позову та розгляду судом справи по суті Відповідач не забрав з відповідального зберігання Позивача Майно за Договором.

8.26. З огляду на заперечення Відповідача, судом також встановлено, що 06.10.2021 між Позивачем як продавцем та фізичною особою ОСОБА_1 (далі - Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого Позивач зобов`язується передати у власність, а Покупець зобов`язується прийняти у власність будівлю, виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Київська область, місто Переяслав, вулиця Героїв Дніпра, 38г (нерухомість де зберігається Майно Відповідача).

8.27. Відповідно до умов цього договору купівлі-продажу Позивач передав, а Покупець прийняла нерухоме майно, про що складено акт приймання-передачі нерухомого майна від 06.10.2021 до Договору купівлі-продажу.

8.28. 06.10.2021 між Позивачем (Поклажодавець) та ОСОБА_1 (Зберігач) складено акт №1 прийому-передачі Майна на відповідальне зберігання, за змістом якого Зберігач прийняв на безоплатне відповідальне зберігання речові докази у кримінальному провадження №0000149 від 03.04.2013 у кількості визначеній у Додатку №1 «Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання» до Договору, який було укладено між Позивачем та Відповідачем (поклажодавець).

8.29. Цього ж дня (06.10.2021) між вказаними сторонами було складено акт №2 прийому-передачі (повернення) майна з відповідального зберігання (далі - Акт повернення), з якого вбачається, що Зберігачем (ФОП Перцова Н.І.) передала (повернула), а Позивач прийняв (отримав) з безоплатного відповідального зберігання речові докази у кримінальному провадженні №0000149 від 03.04.2013 у кількості визначеній у Додатку №1 «Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання» до Договору.

8.30. У пункті 3 вказаного Акта повернення зазначено, що перелік повернутого Майна Позивачу повністю відповідає переліку Майна, яке зазначене у Додатку № 1 «Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання» до Договору.

8.31. Як зазначає Позивач, зазначені докази вказують про те, що Майно жодного дня не перебувало на зберіганні у ФОП Перцевої.

8.32. З матеріалів справи також слідує, що 06.10.2021 між Позивачем як орендарем та ФОП Перцовою Н.І. як орендодавцем було укладено договір оренди №10-1/21 (далі - Договір оренди), за умовами якого ФОП Перцова Н.І. передає, а Позивач приймає в строкове користування приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Переяслав, вулиця Героїв Дніпра, 38г.

8.33. Відповідно до пункту 3.3 Договору оренди приміщення, що орендується вважається переданим з моменту підписання акта прийому-передачі.

8.34. 06.10.2021 між Позивачем та ФОП Перцовою Н.І. складено акт приймання-передачі приміщення в оренду за Договором оренди.

8.35. Таким чином, з вказаної дати спірне приміщення перебуває в оренді Позивача.

8.36. Додатковими доказами перебування приміщення в оренді Позивача за Договором оренди є акти надання послуг за період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року та платіжні доручення про оплату наданих послуг з оренди приміщення на загальну суму 35000,00 грн.

8.37. Зазначене свідчить про те, що Майно за Договором продовжує перебувати на зберіганні у Позивача.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав виконання зобов`язань за договором зберігання № 10-13-109з/551 від 24.10.2013, та пов`язанні з тим, що після закінчення терміну дії Договору Відповідач не забрав зі складу Позивача майно, яке передавалось на зберігання.

9.2. Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що 24.10.2013 між Позивачем як зберігачем та Відповідачем як поклажодавцем укладено Договір, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Відповідач передав, а Позивач прийняв на відповідальне зберігання речові докази у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.04.2013 (Майно) у кількості, визначеній у додатках до Договору «Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання» (пункт 1.1 Договору) (арк.спр. 7).

9.3. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Майно буде знаходитися на зберіганні за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, буд. 38.

9.4. Згідно з пунктом 1.3 Договору майно, яке передається на зберігання, постановою слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів міста Києва від 14.08.2013 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.04.2013.

9.5. Відповідно до додатку № 1 до Договору «Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання» Відповідач передав, а Позивач прийняв на відповідальне зберігання за Договором вище вказане Майно (арк.спр. 10).

9.6. Відповідно до додаткового договору №5/666 від 31.12.2014 сторони продовжили строк дії Договору до 31.06.2015.

9.7. Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що станом на день розгляду судом апеляційної скарги, у позивача на зберіганні продовжує знаходиться майно, яке було передано останньому відповідно до договору зберігання № 10-13-109з/551 від 24.10.2013.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що після закінчення терміну дії договору відповідач не забрав зі складу позивача майно, яке передавалось на зберігання.

10.2. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що майно наразі не перебуває у Позивача на зберіганні.

10.3. Крім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14.08.2013 старшого Слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві Зінчука І.М. вилучене в ході проведення огляду складського приміщення за адресою: Київська область, місто Переяслав, вулиця Героїв Дніпра, 38, майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000149, та передано на відповідальне зберігання відповідачу. У наведеній постанові слідчого не передбачено, що майно підлягає зберіганню виключно за вище вказаною адресою його виявлення.

10.4. Також, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивач звертався до суду із позовами про стягнення з відповідача заборгованості за наданні послуги по договору зберігання майна на суму 394237,00 грн, доказом чого є підписані в двосторонньому порядку акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з жовтня 2013 року до липня 2015 року (копії відповідних актів долучено до матеріалів прави), а з серпня 2015 року до серпня 2022 року факт наданих послуг зі зберігання Майна підтверджується рішеннями Господарського суду м. Києва у справах: № 910/25267/15 від 10.11.2015, №910/3018/16 від 06.06.2016, № 910/18870/16 від 06.06.2016, № 910/2864/17 від 20.03.2017, №910/7607/17 від 25.07.2017, № 910/15281/17 від 17.10.2017, № 910/1306/18 від 24.04.2018, №910/5032/18 від 02.07.2018, № 910/9807/18 від 09.10.2018, № 910/15886/18 від 21.02.2019, №910/5318/19 від 11.06.2019, № 910/9499/19 від 23.09.2019, № 910/14971/19 від 23.01.2020, №910/1171/20 від 08.04.2020, № 910/4872/20 від 15.07.2020, № 910/7806/20 від 13.08.2020, №910/11641/20 від 28.10.2020, № 910/15257/20 від 27.01.2021, № 910/19263/20 від 11.02.2021, №910/1747/21 від 12.04.2021, № 910/5412/21 від 07.06.2021, № 910/9101/21 від 06.08.2021, №910/12971/21 від 11.10.2021, № 910/16283/21 від 06.12.2021, № 910/20098/21 від 21.02.2022, № 910/2081/22 від 01.06.2022, №910/3512/22 від 18.07.2022, № 910/5441/22 від 26.08.22 та № 910/9534/22 від 05.12.2022, які набрали законної сили, і за якими з Відповідача стягувалась заборгованість за Договором за надані Відповідачу послуги зі зберігання Майна.

10.5. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що при розгляді цієї справи судом не вирішується питання щодо долі речових доказів - майна, а вирішується питання щодо належного виконання Відповідачем свого обов`язку за Договором.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта щодо втрати позивачем майна відповідача, яке було передано за Договором відповідального зберігання №10-13-109з/551. Разом із тим, колегією суддів встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку забрати Майно від Позивача з відповідального зберігання після закінчення строку дії Договору.

11.1. Матеріалами справи підтверджується, на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 30.11.2022 у справі № 910/7366/22, 19.01.2023 представники Відповідача здійснили виїзд за адресою місцезнаходження Позивача (м. Переяслав, вулиця Героїв Дніпра, 38) та перевірено наявність перебування Майна за Договором.

11.2. За результатами перевірки представниками Позивача та Відповідача складено відповідний акт від 19.01.2023, у якому представники Відповідача зазначили, що Майно за Договором не виявлено. Так, як пояснили представники сторін, у процесі огляду Майна, переданого за Договором, представники Відповідача повідомили, що не можуть ідентифікувати Майно, яке було ними оглянуто, у зв`язку з тим, що відсутнє маркування (найменування) комплектуючих складових такого Майна. Тобто зі слів представників Відповідача в їхньому штаті підприємства немає фахівця, який може ідентифікувати найменування переданого Позивачу на зберігання Майна. З вказаного представники Відповідача дійшли висновку про те, що Майно ними не виявлено.

11.3. У матеріалах справи також відсутні докази того, що слідчим органом виявлено факт відсутності речових доказів - майна, і того що Відповідач до виникнення цього спору складав відповідні акти про відсутність майна. Натомість, самим Відповідачем надано до суду копії його листів до компетентних органів, у яких Відповідачем заявлялося клопотання про повернення йому та використання ним у господарській діяльності власного майна, вилучено під час огляду місця події від 13.08.2013, у кримінальному проваджені № 0000149 від 03.04.2013, а саме - Майна, яке перебуває у Позивача (зокрема листи (клопотання) від 04.08.2015 № 14/1458, від 14.08.2018 № 14/852, від 21.10.2021 №14/782, від 25.10.2021 № 14/811).

11.4. Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта щодо того, що судом першої інстанції не можуть бути використанні рішення господарського суду міста Києва відповідно до яких з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість з наданих послуг зі зберігання майна відповідача.

11.5. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

11.6. Вищезазначені рішення Господарського суду м. Києва про стягнення з Відповідача заборгованості на користь Позивача з наданих послуг зі зберігання Майна за Договором свідчать про те, що Відповідач не забрав від Позивача Майно з відповідального зберігання після закінчення строку дії Договору.

11.7. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідач порушив свій обов`язок передбачений статтею 948 ЦК України та підпунктом 3.1.2 пункту 3.1 Договору та не забирав Майно від Позивача (зберігача) після закінчення строку зберігання.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до частини 1 статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

13.7. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

13.8. Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (частина 1 статті 938 ЦК України).

13.9. Статтею 948 ЦК України передбачено, що поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

13.10. Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

13.11. Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

13.12. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.13. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.14. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

14.Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованими - ухвалені на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі № 910/7366/22 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі № 910/7366/22 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 126, 129, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі № 910/7366/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі № 910/7366/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг».

4. Справу № 910/7366/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05 червня 2023 року.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова