ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. Справа№ 910/165/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2023

у справі №910/165/23 (суддя Катков О.В.)

за позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича

про стягнення 62 013,63 грн,

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва із позовом до фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича (далі - відповідач) та просило стягнути 62 013,63 грн, у тому числі: 52 325,00 грн основного боргу за Договором про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2015-07/520 від 30.07.2015, а також 5974,22 грн пені, 580,14 грн 3% річних та 3 134,27 грн інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов договору відповідачем з березня по листопад 2022 року не сплачувалась плата за право на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на відсутність схеми організації дорожнього руху, що позбавило відповідача можливості облаштувати фіксовані місця для паркування; сторонами не було підписано графік платежів на 2022 рік, а за відсутності графіку строк оплати вважається не встановленим; послуги за договором не були надані позивачем та не були прийняті відповідачем; у період з 01.08.2022 по 07.11.2022 паркування у місті Києві було безкоштовним (згідно з судовим рішенням у справі №640/20721/21 щодо скасування розпорядження виконкому Київської міськради від 25.06.2021 №1459), тому цей період має бути виключений з періоду заборгованості; розрахунок пені здійснений поза межами шестимісячного строку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27 березня 2023 року позов задоволено частково.

З Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича стягнуто на користь Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» грошові кошти: основний борг - 52 325,00 грн, пеня - 5946,17 грн, 3% річних - 578,45 грн, інфляційні втрати коштів - 3134,27 грн та судовий збір - 2479,81 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, фізична особа-підприємець Владецький Борис Михайлович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відсутність схеми організації дорожнього руху позбавила відповідача можливості облаштувати фіксовані місця для паркування; сторонами не було підписано графік платежів на 2022 рік, а за відсутності графіку строк оплати вважається не встановленим; послуги за договором не були надані позивачем та не були прийняті відповідачем; у період з 01.08.2022 по 07.11.2022 паркування у місті Києві було безкоштовним (згідно з судовим рішенням у справі №640/20721/21 щодо скасування розпорядження виконкому Київської міськради від 25.06.2021 №1459), тому цей період має бути виключений з періоду заборгованості; розрахунок пені здійснений поза межами шестимісячного строку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 20 травня 2023 року; сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Сторони були повідомлені про відкриття апеляційного провадження в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду у електронному вигляді через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему на повідомлені адреси електронної пошти і ухвала про відкриття апеляційного провадження була доставлена до електронних скриньок сторін 26.04.2023, що підтверджується довідками про доставку від 26.04.2023.

Позивач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

Частиною 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 30.07.2015 року між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс", як стороною-1, та фізичною особою-підприємцем Владецьким Борисом Михайловичем, як стороною-2, було укладено договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2015-07/52 (далі - договір) (а.с.10-12), відповідно до п. 1.1 якого сторона-1 надає за плату стороні-2 право на організацію та експлуатацію 35 (тридцять п`ять) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 4 (чотири) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Райдужна, 37 в межах III територіальної зони паркування м. Києва (фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Під фіксованими місцями для паркування в цьому договорі визначено 35 (тридцять п`ять) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 4 (чотири) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Райдужна, 37, що розташовані в межах III територіальної зони паркування м. Києва (п. 1.2. договору).

За умовами п. 1.3 договору фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію стороні-2 з моменту підписання договору сторонами.

Згідно з п. 3.1 договору плата сторони-2 стороні-1 згідно умов даного договору становить 6,50 грн за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу, в тому числі: вартість послуги без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 1,92 грн; ПДВ - 0,38грн; збір за місця для паркування транспортних засобів - 4,20 грн.

Відповідно до п. 3.3 договору розрахунок за цим договором здійснюється шляхом оплати стороною-2 у розмірі 100% щомісячного платежу не пізніше 25 числа поточного місяця відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до даного договору).

У п. 3.4 договору визначено, що сторона-1 зобов`язана не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати в двох примірниках акт здачі наданих послуг. Сторона-2 зобов`язана не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, отримати акт здачі наданих послуг, протягом п`яти робочих днів підписати його та повернути стороні-1 один примірник акту. Якщо в установлений строк сторона-1 не одержить підписаний акт здачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень (п. 3.5 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання договору та діє до 29.07.2018 року (п. 6.1 договору).

Додатковою угодою №4 від 28.07.2021 року №ДНП-2015-07/52 від 30.07.2015 року строк дії цього договору продовжено до 29.07.2024 року (а.с.17).

Матеріали справи також містять схеми організації дорожнього руху по вул. Райдужна, 37, яка затверджена Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА) 20.03.2013 (а.с.80).

30.03.2022 року Київською міською радою було прийнято рішення №4551/4592, підпунктами 1.3.1 та 1.3.2 якого було встановлено безкоштовне паркування у м. Києві (а.с.34-36).

14.05.2022 року рішенням №4577/4618 Київської міської ради було виключено п. 1.3.1 та 1.3.2 вищезазначеного рішення та відновлено платне паркування (а.с.37-38).

Позивач вказує, що з 01.03.2022 року по 16.05.2022 року відповідачем оплата за договором №ДНП-2015-07/52 від 30.07.2015 року не нараховувалась, хоча позивачем, у відповідності до п.3.4 договору, готувались відповідні акти надання послуг та рахунки на оплату (а.с.22-33).

08.11.2022 року співробітниками КП "Київтранспарксервіс" проведено обстеження паркувального майданчика за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 37, та встановлено, що на території паркувального майданчика розміщено 104 автомобіля, що перевищує визначену договором та схемою ОДР кількість машино-місць, про що було складено відповідний акт (а.с.18 зворот).

13.12.2022 року позивач звернувся до відповідача з листом за вих.№053/05-3202 від 09.12.2022 року, яким вимагав відповідача привести територію пакувального майданчику у відповідність до схеми ОДР та сплатити заборгованість у розмірі 52 325,00 грн. Факт направлення вказаного листа підтверджується копіями фіскального чеку та списку згрупованих відправлень (а.с.18-19).

Оскільки відповідач послуги по договору не оплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив суд стягнути з відповідача 52 325,00 грн основного боргу за березень 2022 року та за період з 16 травня 2022 року по листопад 2022 року (включно), також інфляційні втрати коштів у розмірі 3134,27 грн., 3% річних у розмірі 580,14 грн. та пеню у розмірі 5974,22 грн.

Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на відсутність схеми організації дорожнього руху; відсутність графіку платежів на 2022 рік; не надання позивачем послуг за договором; згідно з судовим рішенням у справі №640/20721/21 щодо скасування розпорядження виконкому Київської міськради від 25.06.2021 №1459 у період з 01.08.2022 по 07.11.2022 паркування у місті Києві було безкоштовним, тому цей період має бути виключений з періоду заборгованості; розрахунок пені здійснений поза межами шестимісячного строку.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, але встановив помилки у розрахунку пені і 3% річних, тому задовольнив позовні вимоги частково.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2015-07/520 від 30.07.2015.

Дослідивши зміст вказаного договору, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що даний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг, оскільки передбачає вчинення позивачем певних дій (надання права на організацію та експлуатацію місць паркування транспортних засобів) за плату (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.06.2018 року у справі №910/20720/16 та від 03.02.2020 року у справі №910/6312/19).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 3.1 договору плата сторони-2 стороні-1 згідно умов даного договору становить 6,50 грн за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу.

Відповідно до п. 3.3 договору розрахунок за цим договором здійснюється шляхом оплати стороною-2 у розмірі 100% щомісячного платежу не пізніше 25 числа поточного місяця відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до даного договору).

При цьому, матеріали справи містять лише підписаний сторонами Графік платежів на 2015 рік.

Проте, згідно за умовами п. 1.3 договору фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію стороні-2 з моменту підписання договору сторонами, тобто з 30.07.2015, а відповідно до додаткової угоди №4 від 28.07.2021 строк дії договору продовжено до 29.07.2024 року.

Отже, договір у спірний період був діючим, місця для паркування були передані відповідачу в експлуатацію і матеріали справи не містять доказів їх повернення відповідачем позивачу.

Також є безпідставними посилання відповідача на те, що він не міг здійснювати експлуатацію фіксованих місць для паркування, з посиланням на відсутність схеми організації дорожнього руху, оскільки вказані доводи спростовуються наявною у матеріалах справи схемою організації дорожнього руху по вул. Райдужна, 37, яка затверджена Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого комітету Київської міської ради (КМДА) 20.03.2013.

У матеріалах справи наявні акти надання послуг № 1565 від 31.03.2022 року на суму 7052,50 грн., № 1899 від 31.05.2022 року на суму 3640,00 грн., № 2421 від 30.06.2022 року на суму 6825,00 грн., № 2946 від 31.07.2022 року на суму 7052,50 грн., № 3602 від 31.08.2022 року на суму 7052,50 грн., № 4219 від 30.09.2022 року на суму 6825,00 грн., № 4842 від 31.10.2022 року на суму 7052,50 грн., № 5495 від 30.11.2022 року на суму 6825,00 грн., а загалом на суму в розмірі 52 325,00 грн. Вказані акти надання послуг підписані позивачем в односторонньому порядку.

На оплату наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунки № 1352 від 01.03.2022 року на суму 7052,50 грн., № 1995 від 16.05.2022 року на суму 3640,00 грн., № 2329 від 01.06.2022 року на суму 6825,00 грн., № 2804 від 01.07.2022 року на суму 7052,50 грн., № 3348 від 01.08.2022 року на суму 7052,50 грн., № 4005 від 01.09.2022 року на суму 6825,00 грн., № 4647 від 01.10.2022 року на суму 7052,50 грн., № 5226 від 01.11.2022 року на суму 6825,00 грн.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що сторона-1 зобов`язана не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати в двох примірниках акт здачі наданих послуг. Сторона-2 зобов`язана не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, отримати акт здачі наданих послуг, протягом п`яти робочих днів підписати його та повернути стороні-1 один примірник акту.

Якщо в установлений строк сторона-1 не одержить підписаний акт здачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень (п. 3.5 договору).

Враховуючи те, що матеріали справи не містять мотивованої відмови відповідача від підписання актів надання послуг за березень 2022 року, травень 2022 року - листопад 2022 року, суд першої інстанції дійшов юридично правильного висновку про те, що відповідно до умов п.3.5 договору вказані послуги вважаються прийнятими стороною-2 (відповідачем) без зауважень.

Відсутність графіку платежів на 2022 рік не звільняє відповідача від обов`язку здійснювати сплату послуг не пізніше 25 числа поточного місяця.

Оскільки сторонами було узгоджено щомісячний розмір плати за визначену кількість паркомісць та відповідач був обізнаний про умови та строк оплати, за відсутності доказів припинення правовідносин сторін та здійснення платежів за період березня, травня-листопада 2022 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 52 325,00 грн основного боргу.

Доводи відповідача про те, що згідно з судовим рішенням у адміністративній справі №640/20721/21 щодо скасування розпорядження виконкому Київської міськради від 25.06.2021 №1459 у період з 01.08.2022 по 07.11.2022 паркування у місті Києві було безкоштовним, тому цей період має бути виключений з періоду заборгованості, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки дія розпорядження від 25.06.2021 №1459 розповсюджується на відведені майданчики для паркування (майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги), у той час як відповідачу було передано спеціально обладнаний майданчик для паркування (майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці або дороги (постанова КМУ №1342, від 03.12.2009), отже, зупинення дії вказаного розпорядження не впливає на правовідносини сторін по договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У сфері господарювання, згідно з частини 2 статті 217 та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України), застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пороте, згідно п. 7 розділу ІХ "Прикінцеві положення" ГК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

В п. 4.2 договору визначено, що за несвоєчасне перерахування плати, зазначеної в п. 3.1 цього договору, сторона-2 сплачує стороні-1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення від суми несплати.

За прострочення виконання зобов`язань позивачем заявлено до стягнення 5974,22 грн пені за загальний період з 26.06.2022 до 23.12.2022 (за кожний місяць окремо).

Перевіривши розрахунок, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо помилкового включення позивачем в початок прострочення за окремими періодами вихідних днів, тому загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 5946,17 грн, в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 28,05 грн позивачу слід відмовити.

Доводи відповідача про те, що розрахунок пені здійснений поза межами шестимісячного строку, не знайшли свого підтвердження, оскільки жодний із переодів нарахування не перевищує 182 дні, крім того, зазначений строк продовжується на строк дії карантину.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути 580,14 грн 3% річних та 3 134,27 грн інфляційних втрат коштів, нарахованих по кожному акту з 26 числа кожного місяця по 23.12.2022.

Перевіривши розрахунок, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо помилкового включення позивачем в початок прострочення за окремими періодами вихідних днів, тому загальна сума 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 578,45 грн, в іншій частині позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 1,69,05 грн не підлягають задоволенню, а розрахунок інфляційних втрат коштів зроблений вірно, тому вони підлягають стягненню у заявленому позивачем розмірі 3134,27 грн.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27 березня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.06.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко