УХВАЛА

м. Київ

06.06.2023Справа № 910/5280/23
Господарський суд міста Києва в складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєста Україна" про відновлення строку подання відзиву та про витребування доказів у справі №910/5280/23

За позовом Фізичної особи-підприємця Тарадайко Олега Григоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєста Україна" (04076, місто Київ, пр. Бандери Степана, будинок 6, ідентифікаційний код 35322154);

про стягнення 91 294,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Тарадайко Олег Григорович звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєста Україна" про стягнення заборгованості договором № 00004281 від 07.11.2019 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та місцевому сполученні у розмірі 91 294,04 грн, з яких: 71 399,65 грн основного боргу, 11 347,46 грн інфляційних втрат, 1 942,46 грн трьох відсотків річних та 6 604,47 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено процесуальні строки для подання пояснень по суті спору.

22.05.2023 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника.

23.05.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну, в якому останній просить суд відновити строк подання відзиву та прийняти відзив до розгляду. Також відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд витребувати у позивача оригінал опису вкладення в цінний лист від 11.10.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Частиною 8 ст. 165 ГПК України унормовано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 судом встановлено відповідачу строк - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі - для подання суду відзиву на позовну заяву.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 089 вбачається, що ухвала Господарського суду міста Києві від 10.04.2023 була отримана відповідачем - 19.04.2023.

Відтак, кінцевим строком для подання відповідачем відзиву на позовну заяву є 04.05.2023 включно.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України унормовано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, у даному випадку, ч. 1 ст. 119 ГПК України не може застосована, оскільки, ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що встановлений судом процесуальний строк може бути саме продовжений судом за заявою учасника справи, а не поновлений.

Також, ч. 2 ст. 119 ГПК України передбачено, що подання такої заяви має відбуватися до закінчення цього строку.

Таким чином, з аналізу частин 1 та 2 ст. 119 ГПК України вбачається, що встановлений судом строк для подання відзиву може бути саме продовжений, а встановлений законом строк в свою чергу, може бути поновлений, а відтак, оскільки строк для подання відзиву встановлюється саме судом, ч. 1 ст. 119 ГПК України не може бути застосована до такого строку.

Водночас, оскільки ч. 2 ст. 119 ГПК України передбачено, що подання такої заяви про продовження строку, має відбуватися до закінчення строку, встановленого судом, проте, як зазначалось судом, кінцевим строком для подання відповідачем відзиву на позовну заяву є 04.05.2023 включно, в свою чергу, відзив, із заявою про поновлення строку подано через систему «Електронний сул» -23.05.2023, тобто, поза строком, встановленим судом.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідач в обґрунтування причин поважності пропуску строку на подання відзиву вказує на те, що представник останнього перебував у відрядженні у м. Ужгороді, де брав участь у розгляді іншої справи в Ужгородському міськрайонному суді і не мав змоги підготувати відзив та докази по справі належним чином. Таким чином, відповідач просить суд визнати вищевказані причини пропуску строку подання відзиву поважними та прийняти відзив до розгляду.

Суд, вивчивши матеріали відзиву та справи, зазначає, що відповідачем не додано до відзиву жодного доказу, який би підтверджував, що представник останнього перебував у відрядженні у м. Ужгороді, де брав участь у розгляді іншої справи в Ужгородському міськрайонному суді.

Крім того, суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача подати відзив на позовну заяву не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на подання відзиву його іншого представника.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Тому, учасники провадження мають розуміти, що встановлені судом строки будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, враховуючи ту обставину, що відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку не доведено суду наявності поважних причин пропуску строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

Частиною 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що відзив на позовну заяву було подано відповідачем після закінчення строку на його подання, за відсутності поважних причин, з яким процесуальний закон пов`язує право суду продовжити строк на подання відповідної заяви по суті справи, суд, на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність залишення поданого відповідачем відзиву без розгляду.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєста Україна" про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд зазначає, що відповідне клопотання про витребування доказів заявлено відповідачем з порушенням приписів ст. 81 ГПК України, оскільки відповідачем не вказано заходи, яких він вжив для отримання відповідних документів самостійно, як і не надано доказів вжиття таких заходів, не зазначено причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Натомість клопотання про витребування доказів подане відповідачем до суду поза межами встановленого законом строку та, враховуючи відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, клопотання відповідача про витребування доказів суд залишає без задоволення.

Крім того, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, подані сторонами на підтвердження та заперечення заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для витребування у позивача оригіналу опису вкладення в цінний лист від 11.10.2022, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

Тож, з урахуванням викладеного вище, клопотання відповідача про витребування доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 74, 80, 81, 118, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєста Україна" про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву - відмовити.

2. Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєста Україна" залишити без розгляду.

3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєста Україна" про витребування доказів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 06.06.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.О. Андреїшина