ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2823/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ОСОБА_1 , м. Одеса не з`явився;

від Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України", м. Київ -

Басій К.С. на підставі ордера;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг", Одеська обл., Тарутинський район, с. Ламбрівка не з`явився;

від Приватного акціонерного товариства "ГРОНА", Одеська обл., Тарутинський район, с.Ламбрівка не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року, м. Одеса, суддя Демешин О.А., повний текст рішення складено та підписано 13.03.2023 року

у справі №916/2823/22

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України", м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 , м. Одеса

за участю третіх осіб, які на заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг", Одеська обл., Тарутинський район, с. Ламбрівка; 2) Приватного акціонерного товариства "ГРОНА", Одеська обл., Тарутинський район, с. Ламбрівка

про стягнення 14172981 грн. 65 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У жовтні 2022 року Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , м. Одеса, у якому просило суд стягнути з відповідача, як солідарного боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг", Одеська обл., Тарутинський район, с. Ламбрівка на свою користь заборгованість в загальному розмірі: 14 172 981 грн. 65 коп., що складається із заборгованості за Кредитним договором №20-68КV0006 від 27.07.2020 року в розмірі 11 449 410 грн. 66 коп. та заборгованості за Кредитним договором №20-68КО0006 від 22.12.2020 року в розмірі 2 723 570 грн. 90 коп.; вирішити питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 212594 грн. 72 коп.

Зокрема, звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач зазначив, що відповідач є поручителем та солідарним боржником за зобов`язаннями позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг", Одеська обл., Тарутинський район, с. Ламбрівка, відтак, у зв`язку із невиконанням останнім своїх господарських зобов`язань по поверненню кредитних коштів у відповідності до умов вказаних вище кредитних договорів, позивач вважає, що ОСОБА_1 , як поручитель, несе відповідальність перед Банком за невиконання позичальником вказаних вище зобов`язань, з огляду на що наявні підстави для стягнення з нього сум заборгованості у зазначеному вище розмірі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі №916/2823/22 (суддя Демешин О.А.), з урахуванням ухвали Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 року про виправлення описки, позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 , м. Одеса на користь Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України", м. Київ 12 822 189 грн. 43 коп. боргу по кредитам, 768 858 грн. 64 коп. процентів по кредиту, 68 402 грн. 45 коп. комісійних, 126 244 грн. 86 коп. інфляційних втрат, 43 145 грн. 11 коп. 3% річних, 169 940 грн. штрафних санкцій та 208 931 грн. 71 коп. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що до поручителя не можуть бути заявлені позовні вимоги в обсязі більшому, ніж до боржника, з огляду на що в частині стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо решти позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що мораторій на нарахування інших договірних платежів у зв`язку з відкриттям провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Юг» не розповсюджується, а тому вони можуть бути додатково заявлені Акціонерним товариством "Державний експортно - імпортний банк України" у вказаній справі.

Також місцевий господарський суд звернув увагу на те, що штрафні санкції за порушення умов кредитних договорів нараховані позивачем в період до введення мораторію на застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг» цих санкцій, а тому також можуть додатково бути заявленими у справі про банкрутство вказаного товариства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_1 , м. Одеса з рішенням суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі № 916/2823/22 в частині стягнутої з нього суми судового збору скасувати і прийняти нове, яким у стягненні з ОСОБА_1 , м.Одеса суми судового збору у розмірі 208931 грн. 71 коп. відмовити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом процесуального права.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги, скаржник зазначив, що у даному випадку, спір виник внаслідок неналежного виконання своїх кредитних зобов`язань саме з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Юг», а не відповідача, з огляду на що суд першої інстанції мав покласти обов`язок щодо сплати судового збору саме на Товариство у відповідності до вимог ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі № 916/2823/22, справу призначено до судового розгляду.

11.05.2023 року поштою через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ надійшов відзив (вх. №802/23/Д3), у якому позивач просив суд апеляційної інстанції відмовити ОСОБА_1 , м. Одеса у задоволенні його апеляційної скарги. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у відзиві позивач, посилаючись на обставини справи та вимоги ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, зазначив, що задовольняючи позовні вимоги Банку до відповідача, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про покладення на нього витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційну скаргу, в строк, визначений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі, не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, представник позивача, проти доводів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, заперечувала, з мотивів, викладених письмово у відзиві, просила суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники скаржника та третіх осіб в судове засідання на розгляд справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи звіти про електронну відправку ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду засобами електронного зв`язку на офіційні електронні адреси таких осіб. Крім того, ухвала про відкриття провадження у справі надсилалася на адресу скаржника, зазначену ним в апеляційній скарзі, проте поштове повідомлення було повернуте суду у зв`язку із тим, що адресат відсутній за зазначеною адресою.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників скаржника та третіх осіб.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторони, яка з`явилася до судового засідання, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , м. Одеса задоволення не потребує, а рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі № 916/2823/22 в оскаржуваній частині не потребує скасування або зміни, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

У жовтні 2022 року Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , м. Одеса, у якому просило суд стягнути з відповідача, як солідарного боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг", Одеська обл., Тарутинський район, с. Ламбрівка на свою користь заборгованість в загальному розмірі: 14 172 981 грн. 65 коп., що складається із заборгованості за Кредитним договором №20-68КV0006 від 27.07.2020 року в розмірі 11 449 410 грн. 66 коп. та заборгованості за Кредитним договором №20-68КО0006 від 22.12.2020 року в розмірі 2 723 570 грн. 90 коп.; вирішити питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 212594 грн. 72 коп.

03.10.2022 року позивачем за подання до Господарського суду Одеської області позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , м.Одеса, як поручителя за кредитним договором було сплачено судовий збір у розмірі 212594 грн. 72 коп., про що свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення №22186.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі №916/2823/22 (суддя Демешин О.А.), з урахуванням ухвали Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 року про виправлення описки, позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 , м. Одеса на користь Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України", м. Київ 12 822 189 грн. 43 коп. боргу по кредитам, 768 858 грн. 64 коп. процентів по кредиту, 68 402 грн. 45 коп. комісійних, 126 244 грн. 86 коп. інфляційних втрат, 43 145 грн. 11 коп. 3% річних, 169 940 грн. штрафних санкцій та 208 931 грн. 71 коп. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зі вказаним рішенням в частині стягнення судового збору у розмірі 208 931 грн. 71 коп. відповідач не погодився, у зв`язку із чим звернувся до апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою.

Предметом апеляційного перегляду у даному разі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача у справі суми судового збору 208 931 грн. 71 коп. за розгляд місцевим господарським судом позовної заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ про стягнення з ОСОБА_1 , м. Одеса, як поручителя, суми заборгованості за кредитними договорами.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Судова колегія наголошує, що оскільки рішення суду першої інстанції апелянтом оскаржується лише в частині розподілу судом судових витрат у даній справі, в силу вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, в частині правомірності стягнення місцевим господарським судом з відповідача, як поручителя, заборгованості та мір відповідальності за кредитними договорами, оскаржуване рішення не переглядається.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Так, за визначенням, зазначеним у ст. 1 Закону, Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом ( ст. 3 Закону).

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється Законом.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України законодавцем унормовано розподіл судових витрат. Зокрема, п. 2 ч. 1 зазначеної статті визначено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, з матеріалів господарської справи вбачається, що у жовтні 2022 року Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , м. Одеса, у якому просило суд стягнути з відповідача, як солідарного боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг", Одеська обл., Тарутинський район, с. Ламбрівка на свою користь заборгованість в загальному розмірі: 14 172 981 грн. 65 коп., що складається із заборгованості за Кредитним договором №20-68КV0006 від 27.07.2020 року в розмірі 11 449 410 грн. 66 коп. та заборгованості за Кредитним договором №20-68КО0006 від 22.12.2020 року в розмірі 2 723 570 грн. 90 коп.; вирішити питання про відшкодування позивачу за рахунок відповідача судового збору за подання позовної заяви у розмірі 212594 грн. 72 коп.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. При цьому, ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Таким чином, у даній справі позивачем під час подання до господарського суду позовної заяви про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором визначено особу відповідача - ОСОБА_1 , м. Одеса.

В той же час, 03.10.2022 року позивачем за подання до Господарського суду Одеської області позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , м. Одеса, як поручителя за кредитними договорами було сплачено судовий збір у розмірі 212594 грн. 72 коп., про що свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення №22186.

В подальшому, Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі №916/2823/22, позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ було задоволено частково та здійснено розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, внаслідок чого судом було вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 208 931 грн. 71 коп. судового збору за подання Банком позовної заяви до суду першої інстанції.

Апеляційний господарський суд погоджується з позицією суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат у даній справі, вважає її правомірною з огляду на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, доводи апелянта щодо відсутності у нього обов`язку на відшкодування позивачу визначеного судом розміру судового збору не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки такі твердження суперечать вимогам процесуального закону.

З огляду на зазначене, судова колегія наголошує, що доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі в якості підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в оспорюваній частині не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи в цій частині, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого господарського суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору у розмірі 208 931 грн. 71 коп.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , м. Одеса не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі № 916/2823/22 в оскаржуваній частині відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі № 916/2823/22 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 09.03.2023 року у справі № 916/2823/22 в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодекс України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 05.06.2023 року.

Повний текст постанови складено 06 червня 2023 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош