ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/795/23

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БД Сервіс-2», с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астот ЛТД», м. Київ

про стягнення грошових коштів

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 17.03.2023 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «БД Сервіс-2» (далі ТОВ «БД Сервіс-2», позивач) із позовною заявою №640 від 16.03.2023 (вх. №699/23 від 17.03.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астот ЛТД» (далі ТОВ «Астот ЛТД», відповідач) про стягнення з останнього заборгованості за спожиті послуги із утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 20 716,10грн; 3% річних у розмірі 1 832,00грн; інфляційні втрати у розмірі 9 608,90грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 684,00грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 319, 322, 526, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 7, 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та вказує, що відповідачем у період з березня 2020 року по лютий 2023 року не здійснювалась оплата послуг з управління багатоквартирним будинком, які надаються позивачем, що і стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду.

1.2. Відповідач правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

2. Процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 22.03.2023, зокрема: прийнято відповідну позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; установлено строк сторонам для подачі заяв по суті справи, визначених ст. 161 ГПК України.

2.2. Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

У свою чергу, судом із урахуванням п. 5.8 Положення

про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від

17.08.2021 №1845/0/15-21, проаналізовано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.03.2023 та встановлено відсутність у ТОВ «Астот ЛТД» офіційної електронної адреси.

За таких обставин, ухвала суду від 22.03.2023 була направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача, яка визначена відповідно до ч. 2 ст. 27 ГПК України, а саме: « 03039, м. Київ, пров. Руслана Лужевського, буд. 14».

06.04.2023 до суду повернулось поштове відправлення за трек-номером 863 (вищевказана ухвала суду) із довідкою засобів поштового зв`язку від 04.04.2023, яка є нечитабельною, з огляду на відсутність чіткого тексту на останній (т. 1 а.с. 104).

Зі свого боку, суд за допомогою офіційного сайту АТ «Укрпошта» здійснив пошук відправлення за трек-номером 863 та встановив, що останнє було повернуто за зворотною адресою із такою підставою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи зазначене, ТОВ «Астот ЛТД» вважається належним чином повідомленим про розгляд справи №911/795/23 у Господарському суді Київської області.

Аналогічна правова позиція щодо повідомлення сторони у справі та повернення кореспонденції суду із причиною «відсутній за вказаною адресою» викладена, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі Реєстр) станом на 06.03.2023 за ТОВ «Астот ЛТД» з 20.03.2020 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 92.5 кв.м. за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, буд. 18, секц. 1, приміщення 109 (т. 1 а.с. 19-20).

3.2. Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі Виконавчий комітет) №87 від 22.02.2017 «Про визнання ТОВ «БД Сервіс-2» виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів та погодження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський буд. №14, №15, №17-25, №18, №26, №27, пров. Фізкультурний буд. 23, 25» (далі рішення №87 від 22.02.2017), серед іншого:

визнано ТОВ «БД Сервіс-2» виконавцем та надавачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів для споживачів за адресою, зокрема, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, буд. 18;

погоджено введення в дію з 01.03.2017 тарифи ТОВ «БД Сервіс-2» на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території багатоквартирного будинку що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, будинок 18, у тому числі для ІІІ групи споживачів (всі інші споживачі, крім споживачів І-ої та ІІ-ої груп) за 1 кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень 6,42грн (т. 1 а.с. 14-18).

3.3. 24.01.2023 засобами поштового зв`язку позивач направив відповідачу претензію №628 від 20.01.2023, в якій зазначив про наявність у ТОВ «Астот ЛТД» станом на 01.01.2023 заборгованості у відповідному розмірі за надані ТОВ «БД Сервіс-2» послуги, у тому числі, по приміщенню №109, яке вбудоване у багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, пров. Софіївський, 18. Вимагав протягом 10 календарних днів з моменту отримання даної претензії оплатити існуючу заборгованість (т. 1 а.с. 82-83, 87-88).

У свою чергу, доказів реагування ТОВ «Астот ЛТД» на вказану претензію сторони суду не надали.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, у відповідача наявна заборгованість за надані послуги за період з березня 2020 року по лютий 2023 року у розмірі 20 716,10грн (т. 1 а.с. 2).

3.4. Інших доказів на підтвердження або спростування обставин даної справи, сторонами суду надано не було.

4. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з актів цивільного законодавства.

Так, особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015.

Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Ураховуючи зазначене та п.п. 3.1. та 3.2 цього рішення можна зробити висновок, що позивач є управителем багатоквартирного будинку, а відповідач співвласником цього будинку у розумінні Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Водночас, відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 (далі - Закон № 1875-IV).

Так, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 1875-IV, зокрема, передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

У свою чергу, ч. 1 ст. 12 Закону № 1875-IV установлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії (ч. 1 ст. 16 Закону № 1875-IV).

При цьому, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону № 1875-IV.

Проаналізувавши зазначені положення законодавства суд дійшов висновку, що надання житлово-комунальних послуг повинно здійснюватись безперервно на підставі відповідного договору та за тарифами встановленими або у договорі, або за рішенням органу місцевого самоврядування.

Як зазначає ТОВ «БД Сервіс-2» у своєму позові та зазначене не спростовано відповідачем, між сторонами відповідний договір на надання житлових послуг не укладався.

Водночас, ч. 1 ст. 9 Закону № 1875-IV встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19, від 09.06.2021 у справі №911/5186/14 та близька за змістом правова позиція викладена у постанові вказаного суду від 27.03.2023 у справі №920/1343/21).

Отже, не зважаючи на відсутність відповідного договору відповідач зобов`язаний здійснювати оплату житлових послуг наданих позивачем.

Ураховуючи встановлений рішенням Виконавчого комітету №87 від 22.02.2017 тариф, а саме, за 1 кв.м. загальної площі нежитлових приміщень 6,42грн та загальну площу відповідного нерухомого майна, яке належить ТОВ «Астот ЛТД» - 92.5 кв.м, то вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій і обслуговування ліфтів для відповідача становить 593,85грн за місяць.

Як зазначалось вище, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу за період з березня 2020 року по лютий 2023 року у загальному розмірі 20 716,10грн.

У свою чергу, перевіривши розрахунок суми боргу, суд вважає його правильним, а відтак, з огляду на те, що своєчасна оплата наданих позивачем послуг є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається ч. 1 ст. 9 Закону № 1875-IV, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 20 716,10грн.

4.2. Разом з цим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 832,00грн та інфляційні втрати у розмірі 9 608,90грн за період прострочення з 20.03.2020 по 28.02.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Поряд із цим, здійсненню нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України має передувати встановлення факту прострочення виконання боржником грошового зобов`язання та виникнення у кредитора права на нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Як встановлено судом між сторонами не укладався правочин щодо надання житлових послуг, в якому б однією із істотних умов були порядок та строк оплати таких послуг. Крім того, відповідними Законами України, які регулюють відносини у сфері житво-комунальних послуг та у сфері здійснення права власності у багатоквартирних будинках, також не унормовано строк вчинення споживачем (співвласником) відповідних дій. Зазначене вказує на те, що строк (термін) виконання ТОВ «Астот ЛТД» відповідного обов`язку не встановлений.

Водночас, ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, 24.01.2023 позивач пред`явив відповідачу вимогу про сплату заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2023. Водночас, доказів сплати відповідного боргу (повністю/частково) протягом 7миденного строку від дня вчинення ТОВ «БД Сервіс-2» відповідної дії сторонами суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за відповідний період з 01.02.2023.

Водночас, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних ((т. 1 а.с. 10), ураховуючи дату та зміст претензії), суд вважає його арифметично неправильним, оскільки:

до розрахунку включено заборгованість відповідача за січень-лютий 2023 року, проте, з огляду на відсутність відповідного правочину між сторонами та законодавчого врегулювання строку оплати зазначених житлових послуг, у суду відсутні підстави стверджувати, що станом на 01.01.2023 у ТОВ «Астот ЛТД» вже була наявна прострочена заборгованість за вказаний період;

позивач залишив поза увагою положення ч. 2 ст. 530 ЦК України та помилково зробив висновок про те, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання з 20.03.2020.

Так, розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума 3% річних = С х 3 : 100 х Д : 365/366, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Таким чином, правильним розрахунком 3% річних є з 01.02.2023 по 28.02.2023: (20 716,10 (593,85 + 593,85грн ) х 3 : 100 х 28 : 365 = 44,94.

За таких обставин, загальна сума 3% річних, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача складає 44,94грн.

4.3. Крім того, щодо нарахування інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи зазначене, судом береться до уваги правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19, відповідної до якої при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Суд зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (т. 1 а.с. 10-12), суд вважає його арифметично неправильним, з підстав зазначених у п. 4.2 цього рішення.

Таким чином, вірним є наступний розрахунок з 01.02.2023 по 28.02.2023: (20 716,10 (593,85+593,85) х 1,007 (сукупний індекс інфляції за відповідний період) - (20 716,10 - (593,85+593,85) = 136,70.

Підсумовуючи зазначене, загальна сума інфляційних втрат, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача складає 136,70грн.

5. Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Астот ЛТД» (03039, м. Київ, пров. Руслана Лужевського, буд. 14; ідентифікаційний код 43574745) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БД Сервіс-2» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.Львівська, буд. 3, офіс 6, ідентифікаційний код 40345283) 20 716,10грн (двадцять тисяч сімсот шістнадцять грн 10 коп.) основного боргу; 44,94грн (сорок чотири грн 94 коп.) 3% річних; 136,70грн (сто тридцять шість грн 70 коп.) інфляційних втрат; 1 744,24грн (одна тисячі сімсот сорок чотири грн 24 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позов залишити без задоволення.

4. Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07.06.2023.

Станом на 07.06.2023 рішення законної сили не набрало.