ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. Справа№ 911/1510/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Демидової А.М.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

учасники справи у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт"

на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023

у справі № 911/1510/22 (суддя: Саванчук С.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі № 911/1510/22 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" про зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії наступних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт":

1. Копії аудиторських висновків та результатів надання аудиторських послуг (якщо такі надавалися), які проводились щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" за період з 22.12.2018 р. по 10.08.2022 р.

2. Копії річної фінансової звітності та балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" за 2021 рік.

3. Інформацію щодо прибутку Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки.

4. Копії документів звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт", що подавалися відповідним державним органом за період з 22.12.2018 р. по 10.08.2022 р.

5. Інформацію з переліком основних засобів, незавершених капітальних інвестицій, довгострокових біологічних активів, довгострокових фінансових інвестицій, інших необоротних активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" та належним чином засвідчені документи, що підтверджують права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" на майно (рухоме і нерухоме).

6. Копії карток обліку основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" за 2019 p., 2020 p. та 2021 р.

7. Копії всіх наказів і розпоряджень виконавчого органу товариства (директора) за період з 22.12.2018 по 10.08.2022.

8. Копії штатного розпису Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" на 2019, 2020, 2021 та 2022 роки.

9. Копії всіх документів бухгалтерського обліку за останні 3 роки (2019, 2020, 2021 роки), зокрема всіх первинних документів, на підставі яких вівся бухгалтерський облік - договорів, доданих до них, актів, товарно-транспортних накладних, митних декларації платіжних документів, податкових накладних, видаткових накладних, рахунків, інвойсів.

10. Копії оборотно-сальдових відомостей товариства за 2019 р., 2020 р., 2021р.

11. Копію Виписки про рух грошових коштів на поточних рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" за період з 01.01.2019 року до 10.08.2022 року включно.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії наступних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт":

1. Копію Протоколу загальних зборів учасників (засновників), яким затверджено розмір винагороди директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" відповідно до пп. 6 п. 8.2.2 Статуту товариства.

2. Копію плану господарської діяльності на 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік.

3. Копію фінансового плану та довідки про його виконання за 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік.

4. Копію фінансового плану на 2022 рік.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" на користь ОСОБА_1 2170,87 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Білоцерківелектроремонт" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі № 911/1510/22 в частині зобов`язання ТОВ "Білоцерківелектроремонт" протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії відповідних документів та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі № 911/1510/22 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі № 911/1510/22 залишено без змін.

15.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з ТОВ "Білоцерківелектроремонт" на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 15.05.2023 заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1510/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1510/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 призначено до розгляду на 22.05.2023

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023, для розгляду заяви у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Демидова М.А., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 справу № 911/1510/22 за заявою представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі прийнято до провадження визначеним складом суду.

19.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому ТОВ «Білоцерківелектроремонт» просить зменшити розмір судових витрат до 5000,00 грн. Свої доводи обґрунтовує тим, що правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору в суді першої та апеляційної інстанцій. Зауважує, що відзив на апеляційну скаргу викладений на 4 аркушах, а при розгляді справи в апеляційній інстанції відбулося лише одне судове засідання, що свідить про явну завищеність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Представники учасників справи в судове засідання 22.05.2023 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись засобами електронного зв`язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

19.05.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши докази, які долучені до матеріалів заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до матеріалів справи:

- копію договору-доручення про надання правової допомоги від 25.10.2021 між позивачем та адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової»;

- копію додаткової угоди №3 від 20.04.2023 згідно до договору-доручення про надання правової допомоги від 25.10.2021.

Крім того, позивач у поданій до суду апеляційної інстанції заяві, окрім іншого, на виконання вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, надав детальний опис робіт.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зауважує, що відсутність платіжних доручень, як підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу, не є підставою для відмови у стягнення судових витрат, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України ). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та додатковій постанові Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 923/560/17.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що правова позиція Печовал О.В. не змінювалась, а у відзиві на апеляційну скаргу зазначено ті самі доводи та аргументи, що були зазначені під час розгляду справи судом першої інстанції. Крім того, колегія суддів враховує доводи відповідача щодо незначного обсягу відзиву на апеляційну скаргу та обставин проведення лише одного судового засіданні в суді апеляційної інстанції.

При цьому, представником позивача ні в описі виконаних робіт, ні в додатковій угоді не вказано час, витрачений останнім на надання тієї чи іншої послуги, а також не вказано вартість кожної з послуг. Таким чином, згадана вище Додаткова угода № 3 до Договору про надання правової допомоги від 25.10.2021 визначає загальний гонорар адвоката за написання процесуальних документів та представництво інтересів клієнта під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в загальному розмірі 25000,00 грн.

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім того, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Судова колегія звертає увагу на те, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, а також у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 911/3323/14.

Стосовно того, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, вже висловлювалася Велика Палата Верховного Суду (пункт 21 додаткової постанови від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтримала цей висновок.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмета та підстав позовних вимог, оцінюючи фактичні витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, зокрема, викладені відповідачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката та клопотання про їх зменшення, відсутність конкретно визначеного розміру відповідних витрат, з огляду на те, що заявлений позивачами до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не повністю відповідає критеріям обґрунтованості, а також співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

В іншій частині вимог клопотання слід відмовити, з огляду на їх недоведеність та необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі № 911/1510/22- задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківелектроремонт" (09107, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Павліченко, будинок 49, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

3. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4. Справу № 911/1510/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 06.06.2023.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.М. Демидова

В.А. Корсак