ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/308/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Керівника Вараської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі: Володимирецької селищної ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 139 061 грн. 19 коп.

В засіданні приймали участь:

Представник позивача: Кравець Сергій Степанович- паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 від 29 квітня 1999 року (в залі суду);

Представник відповідача: Мельник Олена Петрівна - посвідчення адвоката № 1273 від 04 листопада 2017 року (в залі суду);

Представник прокуратури: Мельничук Лілія Олександрівна - службове посвідчення № 071640 від 01 березня 2023 року (в залі суду).

Описова частина:

В березні 2023 року Керівник Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Володимирецької селищної ради звернувся у Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення в сумі 139 061 грн 19 коп.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі 918/308/23, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25 квітня 2023 року.

20 квітня 2023 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому останній вказує, що, справу № 918/308/23 слід зупинити до перегляду справи Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 905/1907/21.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Із зазначеного вбачається, що в даному випадку це право суду а не обов`язок зупиняти провадження у справі. Також, судом враховано, що у разі зупинення провадження у даній справі, це матиме наслідком порушення усіх процесуальних строків, щодо розгляду справи.

З огляду на вказане, суд не вбачає об`єктивних обставин, для зупинення провадежння в межах даної справи, а тому в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадежння у справі слід відмовити.

20 квітня 2023 року через відділ канцелярії відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній наголошує на безпісдтавності позову, а також вказує на правомірність дій, щодо укладення додаткових угод.

24 квітня 2023 року через відділ канцелярії Володимерецькою селищною радою надані письмові пояснення, щодо спору.

У судовому засіданні 25 квітня 2023 року проголошено перерву у судовому засіданні до 16 травня 2023 року.

27 квітня 2023 року через відділ канцелярії прокуратурою подано відповідь на відзив, в якому остання вказує на безпідставність тверджень відповідача та наголошує на незаконності укладення додаткових угод, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу 08 травня 2023 року через відділ канцелярії відповідачем подано заперечення у відповідь на відзив, в яких останній вказує на безпідставність позову.

Ухвалою суду від 09 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі № 918/308/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 травня 2023 року.

У судовому засіданні 23 травня 2023 року прокуратура наполягала на задоволенні позову, представник позивача надав суду пояснення по справі, в свою чергу відповідач заперечив проти позову, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Мотивувальна частина:

Володимирецькою селищною радою проведено закупівлю UA-2021-01-22-011682-b за предметом: "Електрична енергія", відповіднодо до опублікованого оголошення про проведення відкритих торгів джерелом фінансування вищевказаної закупівлі є кошти місцевого бюджету.

За результатами аукціону переможцем визначено учасника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі - TOB "РОЕК"), з яким в подальшому укладено Договір № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22 лютого 2021 року на суму 336 945 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.1 Договору №2078-ВЦ/27 визначено, що початком постачання електричної енергїі Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєданні, яка є додатком 1 до цього Договору.

Заявою-приєдання до договору про постачанння елктричної енергії споживачу, яка є Додатком №1 до договору постачання електричної енергії №2078-ВЦ/27 від 22 лютого 2021 року встановлено, що датою початку постачання електричної енергії є 22 лютого 2021 року.

Додатком № 3 до договору № 2078-ВЦ/27 визначені договірні величини споживання електричної енергії, зокрема загальний обсяг електроенергії для споживання протягом року визначено в розмірі 160,450 кВт.год.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, Володимирецька селищна рада (надалі - Споживач) розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергію, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 2 до цього Договору.

Згідно Додатку № 2 Договору, ціна за одинцю товару (кВт*год) становить 1,75 грн. без ПДВ.

Пунктом 13.8 Договору визначено, що умови договору не повинні відрізнятись від змісту тендреної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зокрема:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Таким документальним підтверджденням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед» та внутрішньо добовому ринку, та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені на офіційному вебсайті ДП "Оператор ринку" за адресою в мережі Інтернет https://www.orce.com.ua - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії". У якості докуменального підтвердження даних, Сторонами визнається, зокрема, завірені належним чином копії (роздруківки з веб-сайту) Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднються відповідно до законодавства ДП "Оператор ринку" https://www.orce.com.ua або інші документом оргагну, установи чи організації, які мають повноваження здійснювти моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Окрім цього, пунктом 13.2 Договору встановлено, що Постачальник має повідомити про зміну будь-яких мов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосуваня з урахування інформації про право Споживача розрівати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшенння ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

Судом встановлено, на момент підписання вказаного договору сторонами визначено усі істотні умови договору, визначені ЦК України, ГК України, ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Як свідчать матеріали справи, в подальшому між сторонами підписано додаткові угоди:

додатковою угодою № 1 від 17.03.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 1,89546 грн/кВт*год без ПДВ з лютого 2021 року);

додатковою угодою № 2 від 25.08.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 2,05545 грн/кВт*год без ПДВ з 01 серпня 2021 року);

додатковою угодою № 3 від 30.08.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 2,23143 грн/кВт*год без ПДВ з 01 серпня 2021 року);

додатковою угодою № 4 від 31.08.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 2,42499 грн/кВт*год без ПДВ з 01 серпня 2021 року);

додатковою угодою № 5 від 01.10.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 2,61657 грн/кВт*год без ПДВ з 01 вересня 2021 року);

додатковою угодою № 6 від 01.10.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 2,79193 грн/кВт*год без ПДВ з 14 вересня 2021 року);

додатковою угодою № 7 від 04.10.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 3,01400 грн/кВт*год без ПДВ з 15 вересня 2021 року);

додатковою угодою № 8 від 27.10.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 3,28573 грн/кВт*год без ПДВ з 01 жовтня 2021 року);

додатковою угодою № 9 від 27.10.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 3,58461 грн/кВт*год без ПДВ з 14 жовтня 2021 року);

додатковою угодою № 10 від 03.12.2021 року (щодо збільшення ціни за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію до 3,91335 грн/кВт*год без ПДВ з 05 листопада 2021 року).

Матерілами справи стверджено, за період дії Договору з сторонами 10 разів збільшувалась ціна за електричну енергію з 1,75 грн. без ПДВ до 3,91335 грн. без ПДВ, тобто на 123,62%.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (надалі - Закон), умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Крім того, пп.2 п.13.8 договору визначено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

З урахуванням норм права які зазначалися, а також пунктів договору, для збільшення ціни за одиницю товару після підписання договору є коливання ціни такого товару на ринку.

Вбачається, обґрунтовуючи необхідність внесення змін до Договору ТОВ "РОЕК" надавало висновки Рівненської торгово-промислової палати, а також роздруківки із сайту ДП "Оператор ринку".

17.03.2021 року сторони уклали додаткову угоду №1, якою на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначили ціну за (одиницю товару) кВт*год спожитої електричної енергії в розмірі 1,89546 грн/кВт*год. без ПДВ, при цьому вказана ціна починає застосовуватись до договірних велечин споживання електричної енергії з лютого 2021 року, без визначення конкерної дати.

Суд констатує, вищезазначені зміни в договір були внесені в межах визначених договором 10 відсотків допустимих коливань ціни.

Що стосується укладення подальших додаткових угод 2-10, слід зазначити наступне, вбачається, із вищевказаних документів на підставі яих укладалися додаткові угоди, не відображається динаміка ціни на електричну енергію з моменту укладення договору до моменту ініціювання збільшення ціни.

Відповідно до роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27,10.2016 р. № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору", внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, однак перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Отже, у кожному випадку це буде той документ, який підтверджує факт коливання ціни конкретного предмета закупівлі зокрема, інформація (довідка) або експертний висновок відповідного органу, який має повноваження моніторити ціни на конкретний товар, визначати зміни в цінах на такий товар.

На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Так, постачальник зобов`язаний довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для Замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Продавець повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Продавець також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такої правової позиції щодо імперативної поведінки постачальника дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Враховуючи зазначене, вбачається, що надані TOB "РОЕК" дані з сайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" та висновки Рівненської торгово-промислової палати не містять інформації про коливання цін на електроенергію станом на момент звернення товариства щодо внесення змін до договору, а також на момент підписання спірних додаткових угод. Окрім цього, вони не відображають ситуацію щодо зміни цін на електроенергію на "ринку на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку з моменту підписання договору №2078-ВЦ/27 від 22.02.2021 року до моменту підписання відповдіних додаткових угод.

Щодо наданого ТОВ "РОЕК" порівняльного аналізу роботи ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку ДП "Оператор ринку", за 10 днів серпня та липня 2021 року, містить порівняння цін на ринку електронергії лише за 10 днів серпня та липень 2021 року та при цьому не містить відомостей, що відображають зміни ціни на ринку електроенергії з лютого 2021 року, з моменту укладення договору.

Зокрема, відповідно до відомостей розміщених на сайті ДП "Оператор ринку" середньозважена ціна за електричну енергії на "ринку доба на перед" в липні 2021 року (1 284,26 грн/МВт.год.) є нижчою ніж за березень 2021 року (1316,42 грн/МВт.год.), за квітень 2021 року (1394,41 грн/МВт.год.) та за червень 2021 року (1362,37 грн/МВт.год.).

Вбачається, для порівняння зростання цін на електичну енергію вказані відомості до уваги не брались, а порівняння щодо зростання ціни були зроблені на підставі відомостей щодо цін на електроенергію за 10 днів серпня та липня 2021 року, що об`єктивно не відображає коливання цін протягом усього періоду дії договору.

На обгрунтування необхідності внесення змін до договору та укладення додаткової угоди № 3 від 30.08.2021 та №4 від 31.08.2021, TOB "РОЕК" надано експертний висновок Рівненської торгово-промислової палати від 19.08.2021 року та від 25.08.2021 року відповідно.

Із висновку, від 19.08.2021 року встановлено, що завданням експертизи було проведення моніторингу ринкових цін на постачання електричної енергії на РДН в продовж серпня 2021 року, за період: з 08 по 15 серпня. При цьому на виконання вказаного завдання експертом був проведений моніторинг цін на постачання електричної енергії лише за дві доби а саме 08.08.2021 року та 15.08.2021 року.

Вивченням висновку від 25.08.2021 встановлено, що завданням експертизи було проведення моніторингу ринкових цін на постачання електричної енергії на РДН в продовж серпня 2021 року, за період: з 15 по 25. При цьому на виконання вказаного завдання експертом був проведений моніторинг цін на постачання електричної енергії лише за дві доби а саме 15.08.2021 року та 25.08.2021 року.

Вбачається, що надані висновки, об`єктивно не відображають коливання цін протягом усього періоду дії договору, більше того вказані відомості були використанні для укладення додаткових угод №3 від 30.08.2021 року та №4 від 31.08.2021 року, якими затверджені ціни за споживання електричної енергії з 01.08.2021 хоча в ході проведення вказаних експертиз коливання ціни на електричну енергію з 01.08.2021 не досліджувалось.

Аналогічні обставини мали місце під час підписання додаткових угод № 5 від 01.10.2021 року, № 6 від 01.10.2021 року, № 7 від 04.10.2021 року, № 8 від 27.10.2021 року, № 9 від 27.10.2021 року та № 10 від 03.12.2021 року.

Суд зазначає, на обгрунтування необхідності внесення змін до договору та укладення додаткових угод ТОВ "РОЕК" надавались порівняльні аналізи роботи ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку ДП "Оператор ринку", а також висновки Рівненської торгово-промислової палати, які додано до вказаної позовної заяви, та які підтверджують необґрунтованість укладення спірних додаткових угод, оскільки відображають ціни, коливання цін за незначаний проміжок часу, не є об`єктивним доказом необхідності внесення змін до договору, оскільки не відображають коливання цін протягом усього періоду дії договору, тобто з моменту його укладення до дати укладення додаткової угоди.

Водночас, у кожній із спірних додаткових угод вказано період, з якого часу вказана угода поширює свою дію до спірних правовідносин, проте у наданих TOB "РОЕК" документах, що мали б підтверджувати факт коливання ціни на електроенергію до моменту укладення кожної додаткової угоди, наводяться дати для дослідження, що є вибірковими у періоді між укладеними додатковими угодами, а не між датою укладення договору та додатковою угодою.

Суд наголошує, що додаткові угоди №2 - 10, укладені з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", адже їхнє укладення призвело до перевищення допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару (10%), що визначена Законом.

Так, укладення додаткової угоди №3 призвело до збільшення ціни за 1 кВт/год. на 27,5 % відносно ціни, що визначена в Договорі; додаткової угоди № 4 - на 38,57 %; додаткової угоди № 5 - на 49, 52 %; додаткової угоди № 6 - на 59, 54 %; додаткової угоди № 7 - на 72,23 %; додаткової угоди № 8 - на 87,76 %, додаткової угоди №9 - на 104,83%, додаткової угоди №10 - на 123,62%.

Слід врахувати висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 07.09.2022 року у справі № 927/1058/21, а саме щодо застосування норми права - п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин у даній справі.

У пунктах 5.58. - 5.60. постанови Верховний Суд від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21 зазначено, що метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає Із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

При цьому, Верховним Судом висловлено правову позицію, що обмеження у 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, та, окрім вищенаведеного, вказано, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях. Поряд з цим, перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення більш як на 10% у спосіб укладення оскаржуваних додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції у тендері з метою перемоги.

Крім того варто зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Ключовим у даній нормі Закону є те, що для збільшення ціни за одиницю товару має бути реальне коливання ціни такого товару на ринку в сторону збільшення, що повинно оцінюватися починаючи від підписання договору та до моменту укладення відповідної додаткової угоди, тобто на момент укладання додаткової угоди ціни на товар повинні бути вищими ніж на момент укладання основного договору про закупівлю (або ж додаткової угоди, у разі її обґрунтованого укладення).

Відтак, сторонами укладено спірні додаткові угоди за відсутності належним чином підтвердженого коливання ціни на електроенергію на ринку та фактично зі значним завищенням її вартості в порівнянні з тією, що склалась на ринку.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 зі справи № 915/1868/18).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №924/674/21, метою регулювання, передбаченого ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Враховуючи зазначені вище обставини справи, слід врахувати такі норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Згідно ст. 179, 180 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Так, стороною договору (Замовником) є Володимирецька селищна рада, яка є розпорядником бюджетних коштів, закупівля електроенергії здійснювалась за бюджетні кошти, тому порядок її проведення встановлюється та регулюється вимогами законодавства в сфері публічних закупівель.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави встановлює Закон України "Про публічні закупівлі" (надалі - Закон).

Метою Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища, запобігання проявам корупції, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону, закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтями 1, 8 Конституції України також визначено, що зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

У абз. 2 ч. З ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Підстави для внесення змін до істотних умов договору про закупівлю, передбачені виключно вимогами статті 41 Закону.

В силу вимог ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, а також у постановах від 21.03,2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18 та від 12.09.2019 у справі №915/1868/18.

Отже з урахуванням усього зазначеного вище, вбачається, що у випадку збільшення ціни, ініціатором такого збільшення, в даному випадку відповідачем, має бути дотримано дві вимоги, зокрема що таке збільшення ціни не може перевищувати 10 відсоків ціни договору, а також, збільшення має містити обгрунтування підвищення ціни на ринку із відповідними доказами.

Суд констатує, укладаючи додаткову угоду №1, позивачем та відповідачем було дотримано вказаних вище вимог, зокрема надано докази щодо зміни ціни на ринку, а також збільшено ціну в межах визначеної законодавством України 10 відсоткової межі.

Відповідно, позов в частині визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 17 березня 2021 року є безпідставним та не доведеним.

Що стосується додаткових угод №2 від 25.08.2021 року, №3 від 30.08.2021 року, №4 від 31.08.2021 року, №5 від 01.10.2021 року, №6 від 01.10.2021 року, №7 від 04.10.2021 року, №8 від 27.10.2021 року, №9 від 27.10.2021 року №10 від 03.12.2021 року, судом встановлено останні не відповідають вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому, з огляду на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України є недійсними.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи те, що судом визнано недійсними додаткові угоди 2 - 10, то розрахунок за поставлену електроенергію повинен здійснюватися за ціною, вказаною в додатковій угоді №1 до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії від 22.02.2021, а саме 1,89 грн./кВт*год без ПДВ.

З матеріалів справи судом встановлено, згідно наданих Володимирецькою селищною радою актів приймання-передачі електричної енергії, ТОВ "РОЕК" поставлено 116 828 кВт*год електричної енергії на загальну суму 384 399 грн. 99 коп., а саме:

згідно акту №А- за лютий 2021 року - 28392 кВт*год на суму 64 580 грн. 16 коп. з ПДВ що підтверджується платіжним дорученням №177 від 17.03.2021 року на суму 6 705 грн. 40 коп., №28 від 17.03.2021 на суму 57 874 грн. 76 коп.;

згідно акту №А- за березень 2021 року - 10 044 кВт*год на суму 22 845 грн. 68 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №45 від 13.04.2021 на суму 20 325 грн. 48 коп., платіжним дорученням №251 від 13.04.2021 на суму 2 520 грн. 20 коп.;

згідно акту №А- за квітень 2021 року - 7 840 кВт*год на суму 17 832 грн. 50 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №64 від 11.05.2021 на суму 15 162 грн. 17 коп., платіжним дорученням №303 від 11.05.2021 року на суму 2 670 грн. 33 коп.;

згідно акту №А- за травень 2021 року - 5 884 кВт*год на суму 13 383 грн. 48 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №94 від 08.06.2021 на суму 11 206 грн. 72 коп., платіжним дорученням №364 від 08.06.2021 на суму 2 176 грн. 76 коп.;

згідно акту №А- за червень 2021 року - 3 401 кВт*год на суму 7 735 грн. 92 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №118 від 12.07.2021 на суму 6 765 грн. 39 коп., платіжним дорученням №434 від 12.07.2021 на суму 970 грн. 53 коп.;

згідно акту №А- за липень 2021 року - 4 686 кВт*год на суму 10 658 грн. 54 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №135 від 04.08.2021 на суму 8 443 грн. 13 коп., платіжним дорученням №486 від 04.08.2021 року на суму 2 215 грн. 41 коп.;

згідно акту №А- за серпень 2021 року - 3 580 кВт*год на суму 10 417 грн. 43 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №163 від 08.09.2021 на суму 9 343 грн. 68 коп., платіжним дорученням №561 від 08.09.2021 на суму 1 073 грн. 75 коп.;

згідно акту №489002211/9/1 за вересень 2021 року - 5639 кВт*год на суму 19 390 грн. 45 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №654 від 20.10,2021 на суму 5 047 грн. 86 коп., платіжним дорученням №209 від 20.10.2021 на суму 14 342 грн. 59 коп.;

згідно акту №489002211/10/1 за жовтень 2021 року - 7827 кВт*год на суму 32 498 грн. 19 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №680 від 10.11.2021 на суму 8 348 грн. 46 коп., платіжним дорученням №234 від 10.11.2021 на суму 24 149 грн. 73 коп.;

згідно акту №489002211/11/1 за листопад 2021 року - 11 394 кВт*год на суму 52 905 грн. 26 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №264 від 08.12.2021 на суму 41 753 грн. 25 коп., платіжним дорученням №731 від 08.12.2021 на суму 11 152 грн. 01 коп.;

згідно акту №489002211/12/1 за грудень 2021 року - 17 707 кВт*год на суму 83 152 грн. 38 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №788 від 28.12.2021 на суму 20 244 грн. 53 коп,, платіжним дорученням №304 від 28.12.2021 на суму 62 907 грн. 85 коп.;

згідно акту №489002211 за січень 2022 року - 575 кВт*год на суму 2 700 грн. 22 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №6 від 25.01.2022 року на суму 2 700 грн. 22 коп.;

згідно акту №489002211/1/1 за січень 2022 року - 9 859 кВт*год на суму 46 299 грн. 78 коп. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №32 від 17.02.2022 на суму 36 499 грн. 78 коп., платіжним дорученням №52 від 17.02.2022 на суму 9 800 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, здійснюючи розрахунок за поставлену електричну енергію за тарифом, визначеним у додатковій угоді №1 до договору, Володимирецька селищна рада повинна була сплатити за поставлену електричну енергію в обсязі 116 828 кВт*год кошти у розмірі 264 965 грн. 90 коп. (116828 * 1,89+ 20% ПДВ).

Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод № 2 - 10 з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 119 434 грн 09 коп. (384 399 грн. 99 коп. - 264 965 грн 90 коп).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 208 ГК визначено, що у разі визнання недійсним зобов`язання з інших підстав, кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч. 2 ст. 712 ЦК передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 ЦК визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК.

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 119 434 грн 09 коп. за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Враховуючи зазначене вище, суд позов в частині стягнення з відповідача кошти переплачені позивачем задовільняє частково, до стягнення підлягає сума в розмірі 119 434 грн 09 коп.

Щодо звернення прокуратури в даному позову, суд вказує на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Передумовою участі органів та осіб в цивільному процесі є набуття ними цивільного процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право представляти інтереси інших суб`єктів, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною другою статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

На прокуратуру покладаються функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III ЦПК України (стаття 2 Закону України "Про прокуратуру"; далі Закон № 1697-VII). Прокуратура виконує функцію нагляду за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами виключно у формі представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 1 Розділу ХІІІ Закону № 1697-VII).

Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді визначені у Законі № 1697-VII, частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до частини четвертої статті 23 вказаного Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

З наведеного можна дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 37)).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 69)).

При цьому склад відповідачів визначається прокурором самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18звртає увагу про те, що, звертаючись до компетентного органу перед пред`явленням позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону № 1697-VII, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 39).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо (пункт 40 зазначеної постанови).

Таким чином, за наявності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави саме у спірних правовідносинах, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону № 1697-VII, і якщо цей компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо, чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом, як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження такого захисту (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц). Інакше кажучи, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює (пункт 26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 698/119/18).

У даному випадку, проведення процедури публічних закупівель та укладення додаткових угод до Договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що прокурор у позовній заяві навів підстави для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, також довів бездіяльність органу, на який було покладено обов`язок щодо захисту таких інтересів.

Отже, підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов доведений та обгрунтований належними та допустимими доказами, а тому суд такий задовільняє часткового.

Зокрема, суд визнає недійсними додаткові угоди № 2 - 10 до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", а також стягує безпідставно отримані кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" на користь Володимирецької селищної ради у розмірі 119 434 грн 19 коп.

Суд відмовляє в здоволенні позову в частині визнання недійсною Додаткову угоду №1 від 17.03.2021 до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", як безпідставна та недоведена.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення безпідставно отриманих коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" на користь Володимирецької селищної ради у розмірі 19 627 грн 10 коп.

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У якості судових витрат прокуратурою заявлено суму судового збору в розмірі 29 524 грн 00 коп.

Враховуючи ту обставину, що позов задоволено частково, зокрема судом відхилено одну вимогу немайнового характеру, а також зменшено суму стягнення коштів з відповідача, однак, судом враховано, що сума судового збору за вимогу майнового характеру була мінімальна, тому судом така не зменшується.

Відтак на Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" слід покласти судові витрати в розмірі 26 840 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду №2 від 25.08.2021 року до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

3. Визнати недійсною Додаткову угоду №3 від 30.08.2021 року до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

4. Визнати недійсною Додаткову угоду №4 від 31.08.2021 року до Договору №2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

5. Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 01.10.2021 року до Договору №2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

6. Визнати недійсною Додаткову угоду №6 від 01.10.2021 року до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

7. Визнати недійсною Додаткову угоду №7 від 04.10.2021 року до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

8. Визнати недійсною Додаткову угоду №8 від 27.10.2021 року до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

9. Визнати недійсною Додаткову угоду №9 від 27.10.2021 року до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

10. Визнати недійсною Додаткову угоду №10 від 03.12.2021 року до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021 року, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ".

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (вулиця Князя Володимира, будинок 71-Б, місто Рівне, 33013, ) на користь Володимирецької селищної ради (вул. Повстанців, 21, смт Володимирець, Рівненська область, 34300, ) кошти у розмірі 119 434 (сто дев`ятнадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн 09 коп.

12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (вулиця Князя Володимира, будинок 71-Б, місто Рівне, 33013, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплаті судового збору в розмірі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп.

13. Відмовити в здоволенні позову в частині визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 17.03.2021 до Договору № 2078-ВЦ/27 на постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2021, укладеного між Володимирецькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", як безпідставна та недоведена.

14. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення безпідставно отриманих коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕНСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" на користь Володимирецької селищної ради у розмірі 19 627 грн 10 коп.

15. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 05 червня 2023 року.

Суддя Вадим Торчинюк