ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. Справа№ 910/5151/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Шапрана В.В.

Ткаченка Б.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Куцевол Д.В. (в залі суду);

від відповідача: Кравець О.І. (в залі суду);

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна про ухвалення додаткового рішення

при розгляді апеляційних скарг Приватного агропромислового підприємства "Дзвін"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022

у справі № 910/5151/22 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Приватного агропромислового підприємства "Дзвін"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна"

про визнання недійсними договорів поставки № К210-5522 від 03.02.2021, № К2102-5523

від 03.02.2021,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Дзвін" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5151/22 залишено без задоволення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "Дзвін" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5151/22 залишено без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій, зокрема, просить ухвалити додаткове рішення у справі № 910/5151/22 та стягнути з Приватного агропромислового підприємства "Дзвін" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна витрати на професійну правничу допомогу, понесенні ним у зв`язку з апеляційним переглядом справи № 910/5151/22 у розмірі 43 882,32 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5151/22 до розгляду. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна про ухвалення додаткового рішення у справі призначено у судовому засіданні 30.05.2023

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5151/22, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про її часткове задоволення, враховуючи викладене та наступне.

Заява про ухвалення додаткового рішення обґрунтована тим, що керуючись ч. 8 ст. 129 ГПК України, представник відповідача, адвокат Тетеря С.І. у відзиві на апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5151/22 звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою про те, що Товариство протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у цій справі надасть докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу Адвокатського об`єднання "Еверлігал", у зв`язку з апеляційним переглядом цієї справи у розмірі 43 882,32 грн. Постановами Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 у справі № 910/5151/22 апеляційні скарги на оскаржувані рішення були залишені без задоволення, а самі судові рішення - без змін.

З огляду на це, на виконання вимог ч. 4 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідач надає суду засвідчену копію акту приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої (правової) допомоги № 13/01/23-2 від 26.04.2023 за договором про надання правової допомоги № 19/05-03 від 28.05.2019 та детальний опис наданих послуг у процесі надання Обєднанням професійної правничої (правової) допомоги Товариству під час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції та просить врахувати їх при розподілі судових витрат. Інші докази понесення відповідачем цих витрат наявні у матеріалах справи, а саме, були надані 23.01.2023 разом із відзивом на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5151/22.

Так, ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна", в якості доказів понесення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, надано:

- засвідчену копію додаткової угоди № 13/01/23-2 від 13.01.2023 до договору про надання правової допомоги № 19/05-03 від 28.05.2019;

- засвідчена копія рахунку АО "Еверлігал" № 11 від 13.01.2023 на сплату за юридичні послуги;

- засвідчена копія меморіального ордеру ТОВ "ЛДК Україна" № 31786398 від 16.01.2023;

- оригінал ордеру на надання правової допомоги серія № АІ № 1337919, виданого АО "Еверлігал" адвокату Тетері С.І. 23.01.2023;

- детальний опис наданих послуг у процесі надання АО "Еверлігал" професійної правничої (правової) допомоги ТОВ "ЛДК Україна" у справі № 910/5151/22;

- засвідчена копія Акту приймання-передачі у межах професійної правничої (правової) допомоги № 13/01/23-2 від 26.04.2023 за договором про надання правової допомоги № 19/05-03 від 28.05.2019;

- засвідчена копія банківської виписки АО "Еверлігал" від 27.04.2023 щодо надходження 43 882,32 грн відповідно до рахунку № 11 від 13.01.2023;

- роздруківка із вебсайту АО "Еверлігал" щодо перебування адвоката Тетері С.І. на посаді радника;

- роздруківка з видання "Юридична практика" щодо рейтингу ТОП-50 провідних юридичних фірм України;

- роздруківка з видань;

- докази надсилання матеріалів позивачу та його представнику.

Представником позивача у судовому засіданні 30.05.2023 надані письмові заперечення щодо розміру судових витрат, у яких позивач зазначив про те, що у якості доказів оплати відповідач надає ксерокопію виписки від 27.04.2023, а належним доказом фактичної оплати винагороди можуть бути платіжне доручення (має бути надано безпосереднім платником) та банківська виписка по рахунку, яка свідчить про зарахування коштів (має надатись адвокатським об`єднанням), однак, вказаних документів відповідачем не надано, натомість надано документ сумнівного змісту, який повною мірою не відображає відомості щодо здійснення безготівкового платежу.

На думку позивача, пропорційна частка щодо обґрунтування судових витрат в порівнянні із їх загальним розміром становить близько 20% від витраченого часу адвоката у зазначеній справі, про що свідчить 4 обставини:

- за умови такого співвідношення, дана справа не є складною;

- розмір проведених робіт у справі, вочевидь, є штучним та завищеним;

- вартість послуг була визначена адвокатським об`єднанням наперед, а подальший розрахунок часу та його вартості штучно "підігнано" для надання переконливості останнього;

- заперечення відповідача, надані суду апеляційної інстанції, фактично дублюють заперечення відповідача, які надавались ним в суді першої інстанції.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у детальному описі наданих послуг, наведено опис виконаних адвокатом робіт, а саме:

- підготовка та подання від імені ТОВ "ЛДК Україна" до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційні скарги ПАП "Дзвін" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі № 910/5151/22 - орієнтовний час, витрачений на надання послуг (година) - 10 годин;

- представництво інтересів ТОВ "ЛДК Україна" у судових засіданнях у справі № 910/5151/22 у Північному апеляційному господарському суді, що мали місце 22.03.2023 та 26.04.2023 (з урахуванням часу, необхідного для прибуття адвоката Об`єднання у приміщення суду) - орієнтовний час, витрачений на надання послуг (година) - 1 година;

- підготовка та подання від імені ТОВ "ЛДК Україна" до Північного апеляційного господарського суду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5151/22 - орієнтовний час, витрачений на надання послуг (година) - 1 година;

- підготовка та подання від імені ТОВ "ЛДК Україна" до Північного апеляційного господарського суду детального опису наданих послуг в процесі надання Об`єднанням професійної правничої допомоги відповідачу під час розгляду справи № 910/5151/22 у суді апеляційної інстанції - орієнтовний час, витрачений на надання послуг (година) - 1 година.

Зазначені послуги також відображені у акті № 13/01/23-2 від 26.04.2023.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені у запереченні щодо ненадання належних доказів оплати, враховуючи наявні матеріали та те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає підтвердженим обсяг витрат на надану професійну правничу допомогу та оцінивши обґрунтованість заяви відповідача, заперечення позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена відповідачем сума підлягає зменшенню, у зв`язку із чим, сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача становить суму у розмірі 35 000,00 грн, а в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 8 882,32 грн належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного агропромислового підприємства "Дзвін" (48510, Тернопільська обл., Чортківський район, м.с. Звиняч, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" (01001, м. Київ, пл. Спортивна, 1 - А, БЦ "Гулівер" 15 поверх, а/с 49, ) 35 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

4. Справу № 910/5151/22 повернути до місцевого господарського суду.

Додаткова постанова, згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Додаткова постанова складена та підписана 07.06.2023.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Шапран

Б.О. Ткаченко