ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2023 р. м. Київ Справа № 910/3974/23

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудфасад», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фарсіс», м. Вишневе Бучанського району Київської області

про стягнення грошових коштів

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 14.03.2023 до Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудфасад» (далі ТОВ «Спецбудфасад», позивач) із позовною заявою б/н від 13.03.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фарсіс» (далі ТОВ «Компанія Фарсіс», відповідач) про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 54 548,00грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 684,00грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 509, 610, 612, 693 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та вказує на те, що відповідач не виконав свої зобов`язання в частині поставки позивачу товару, у зв`язку із чим зобов`язаний повернути ТОВ «Спецбудфасад» суму попередньої оплати.

1.2. Відповідач правом передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не скористався та відзиву у встановлений строк не надав.

2. Процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.03.2023, на підставі ст.ст. 27, 31 ГПК України, відповідний позов передано за підсудністю до Господарського суду Київської області (далі суд).

2.2. Ухвалою суду від 11.04.2023, зокрема: відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано сторонам подати до суду заяви по суті справи, визначені у ст. 161 ГПК України.

2.3. Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

У свою чергу, судом із урахуванням п. 5.8 Положення

про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від

17.08.2021 №1845/0/15-21, проаналізовано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.04.2023 та встановлено відсутність у ТОВ «Компанія Фарсіс» офіційної електронної адреси.

За таких обставин, ухвала суду від 11.04.2023 була направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача, яка визначена відповідно до ч. 2 ст. 27 ГПК України, а саме: « 08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул.Київська, будинок 4, офіс 302».

19.05.2023 до суду повернулось поштове відправлення (вищевказана ухвала суду) із довідкою засобів поштового зв`язку, в якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи зазначене, ТОВ «Компанія Фарсіс» вважається належним чином повідомленим про розгляд справи №910/3974/23 у Господарському суді Київської області.

Аналогічна правова позиція щодо повідомлення сторони у справі та повернення кореспонденції суду із причиною «відсутній за вказаною адресою» викладена, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1. 26.08.2021 між ТОВ «Компанія Фарсіс» (постачальник) та ТОВ «Спецбудфасад» (покупець) укладено договір поставки №26082021/5 (далі Договір) відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати (поставити) покупцеві у його власність продукцію, яка визначена в порядку встановленому умовами цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його (т. 1 а.с. 4-6).

Загальна кількість та вартість товару, що поставляється по даному договору, визначається сукупністю всього товару, що передається постачальником у власність покупцеві, за усіма специфікаціями та/або видатковими накладними на товар, протягом всього строку дії договору (п. 2.2 Договору).

Покупець оплачує товар шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника не пізніше 3х робочих днів з дня виставлення рахунку. Факт отримання товару підтверджується видатковою накладною (п. 3.4 Договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє протягом одного року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 13.1 Договору).

Специфікації, інші додатки до договору, є його невід`ємною частиною (п. 13.2 Договору).

Відповідно до графіку поставки матеріалів до Договору, який є його невід`ємною частиною, товаром, що поставляється, зокрема, є «НТ Фасад 135 1000х600х50» у кількості 23,52м3 (т. 1 а.с. 6 (на звороті)).

3.2. На виконання умов Договору постачальником виставлено покупцю рахунок на оплату №КФ-187 від 11.02.2022 на суму 74 323,20грн (т. 1 а.с. 9).

Зі свого боку, ТОВ «Спецбудфасад» оплачено вказаний рахунок на загальну суму 74 048,00грн, що підтверджується платіжними інструкціями №2175 від 14.02.2022 на суму 39 000,00грн та №2177 від 15.02.2022 на суму 35 048,00грн (т. 1 а.с. 7-8).

3.3. 24.02.2023 засобами поштового зв`язку позивач звернувся до відповідача із претензією від 24.02.2023 в якій, з огляду на не поставку товару та часткове повернення грошових коштів у розмірі 19 500,00грн, просив у семиденний строк з моменту отримання даної претензій здійснити перерахунок грошових коштів у розмірі 54 548,00грн на розрахунковий рахунок ТОВ «Спецбудфасад» (т. 1 а.с. 10-14).

У свою чергу, доказів реагування ТОВ «Компанія Фарсіс» на вказану вимогу сторони суду не надали.

3.4. Інших доказів на підтвердження або спростування обставин даної справи, сторонами суду подано не було.

4. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 Господарського кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у відповідності до ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 693 ЦК України, зокрема, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, позивач на виконання умов Договору попередньо перерахував грошові кошти відповідачу у розмірі 74 048,00грн, що підтверджується відповідним платіжними інструкціями. Проте, як зазначив ТОВ «Спецбудсервіс» у своєму позові, відповідач повернув відповідачу частину внесеної попередньої оплати у розмірі 19 500,00грн, а тому у відповідача виникає обов`язок поставити товар на відповідну суму.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.664 ЦК України, зокрема, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Проте, відповідачем не надано суду будь-яких доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, які б вказували на отримання позивачем товару чи його відмову від отримання, а відтак, у суду відсутні підстави вважати, що ТОВ «Компанія Фарсіс» виконало обов`язок визначений як Договором так і ст.664 ЦК України.

4.2. Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, зокрема, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, умовою застосування вищевказаних положень ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №910/15963/20; від 09.03.2023 у справі №910/5041/22).

При цьому, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №912/2275/17).

Як встановлено судом позивач звернувся до відповідача із відповідною вимогою про повернення залишкової суми попередньої оплати у розмірі 54 548,00грн (74 048,00 19 500,00 = 54 548,00), що свідчить про обізнаність ТОВ «Компанія Фарсіс» про наявність в останнього зобов`язання не поставки товару, а повернення грошових коштів.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання із повернення суми попередньої оплати позивачу не виконав, доказів протилежного, до прийняття рішення у справі, не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Компанія Фарсіс» - 54 548,00грн.

5. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фарсіс» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 4, оф. 302, ідентифікаційний код 43546901) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудфасад» (01040, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, ідентифікаційний код 40264864) суму попередньої оплати у розмірі 54 548,00грн (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот сорок вісім грн 00 коп.), судовий збір у розмірі 2 684,00грн (дві тисяч шістсот вісімдесят чотири грн 00коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07.06.2023.

Станом на 07.06.2023 рішення законної сили не набрало.