ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р. Справа№ 910/9203/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Репіковій З.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 (повний текст рішення підписано 03.02.2023)

у справі № 910/9203/22 (суддя В.В. Сівакова)

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 185 687 770,53 грн.

В судовому засіданні 25.05.2023 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

15.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до Приватного акціонерного товариства «Національна Енергетична Компанія «Укренерго» про стягнення 291 129 911,50 грн, з яких 245 638 850,90 грн основного боргу (130 937 717,53 грн за січень 2022 року, 96 999 615,49 грн за лютий 2022 року, 7 704 574,90 грн за березень 2022 року, 5 762 350,59 грн за квітень 2022 року, 4 234 592,40 грн за липень 2022 року), 4 275 865,47 грн пені, 37 464 021,06 грн інфляційних втрат та 3 751 174,07 грн 3% річних з неналежне виконання взятих на себе останнім зобов`язань згідно договору про участь у балансуючому ринку № 0421-41013 від 27.05.2019.

15.11.2022 позивачем до суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 423 817 231,84 грн, з яких 378 326 171,24 грн основного боргу, 4 275 865,47 грн пені, 37 464 021,06 грн інфляційних втрат та 3 751 174,07 грн 3% річних.

20.12.2022 у судовому засіданні позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині суми основного боргу, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 140 196 709,93 грн основного боргу, з яких 3 274 797,19 грн за квітень 2022 року, 4 234 592,40 грн за липень 2022 року, 2 924 118,35 грн за серпень 2022 року, 129 763 201,99 грн за вересень 2022 року. В іншій частині вимоги залишаються без змін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 у справі №910/9203/22 позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» 140 196 709,93 грн боргу, 9 165,64 грн пені, 26 108 139,42 грн інфляційних втрат, 3 084 062,90 грн 3% річних, 370 318,36 грн судового збору.

30.12.2022 від позивача до суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат, відповідно до якого позивач просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача 200.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

10.01.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на зазначене вище клопотання позивача, в яких відповідач вважає, що вартість послуг адвоката/ів в розмірі 10 000,00 грн за одну годину є непомірно завищеною. Заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу суперечить критеріям пропорційності, співмірності і розумності порівняно зі складністю справи, наданим послугам та витраченого адвокатом часу. Відповідач просить зменшити розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги до 5 000,00 грн.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/9203/22 стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» 100 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Задовольняючи частково клопотання, місцевий господарський суд виходив з того, що враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів поданих позивачем документів, розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 200 000,00 грн є явно завищеними порівняно зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому підлягають зменшенню до 100 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, представник відповідача 20.02.2023 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати; у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення суду міста Києва від 20.12.2022 у справі № 910/9203/22 - змінити, стягнувши витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована не з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушено норми процесуального права і неправильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- долучена до клопотання копія договору №1350-ДЭ від 05.05.2019 свідчить про той факт, що за обопільною згодою сторін цей договір набрав чинності та діє до 31.12.2019, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань;

- додаткова угода без номеру до даного договору була укладена 30 грудня 2021, поза межами строку дії договору про надання правової допомоги №1350-ДЭ від 05.05.2019. Представник позивача не надав жодного доказу, який би свідчив про продовження за обопільною згодою строку дії цього договору чи факту неповного виконання сторонами договору своїх обов`язків протягом 01.01.2020 - 30.12.2021, що могло би слугувати підґрунтям продовження строку дії цього договору. Вказані доводи відповідача не знайшли свого відображення та правової оцінки в оскаржуваному рішенні;

- суд погодився з доводами відповідача, що не співмірними є витрати часу адвоката на надання юридичних послуг, викладені в актах наданих послуг №155 за договором №1350-ДЭ від 05.05.2019 (додаткова угода від 01.09.2022), реальним можливим витраченим годинам;

- судом безпідставно залишено поза увагою загальне правило розподілу судових витрат, визначене у ч.4 ст.129 ГПК України, адже за наслідками розгляду справи позовні вимоги задоволені у розмірі, який більш ніж удвічі менший за розмір позовних вимог (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) - 169 398 078,89 грн проти заявлених 423 817 231,81 грн. Однак вказаний критерій суд першої інстанції не застосував до заявлених вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши лише час, витрачений адвокатом на надання правничої допомоги;

- звертає увагу суду щодо не співмірності заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу критеріям, визначеним ч.4 ст.126 ГПК України. Справа не є складною у зв`язку з наявністю двох справ з аналогічних правовідносин між даними контрагентами, що вбачається з судових рішень у справах №910/6635/21 та №910/18639/21, у кожній з них інтереси позивача представляли адвокати АО «Перший радник». Складності при виконанні робіт адвокатом (наданні послуг) могло б не виникнути жодних, у разі, коли б представник позивача слідкував за зміною умов договору про участь у балансуючому ринку. Щодо часу, витраченого адвокатом для представлення інтересів у даній справі, зазначено вище (щодо не співмірності);

- заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу, яка задоволена судом на 50%, суперечить наведеним критеріям пропорційності, співмірності і розумності розміру витрат, з огляду на конкретні обставини справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/9203/22., розгляд справи призначено на 23.03.2023.

В подальшому розгляд справи відкладався, останній раз на 25.05.2023.

Явка представників сторін

В судовому засіданні апеляційної інстанції 25.05.2023 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з відстав, викладених у ній, просив її задовольнити,

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 25.05.2023 заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

У позовній заяві позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які планує понести позивач у зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, проте зазначено, що конкретний розмір витрат та докази підтвердження їх понесення будуть повідомлені суду додатково.

Відповідно до поданої 30.12.2022 заяви позивача розмір витрат останнього на правничу допомогу становить 200 000,00 грн.

За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

05.05.2019 між Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпроенерго» (позивач, клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший Радник» (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги № 1350-ДЄ (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надавати клієнту правову допомогу (надалі - послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Згідно з п. 5.1 договору він набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2019, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатковою угодою від 30.12.2021 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022.

01.09.2022 між клієнтом та виконавцем укладено додаткову угоду, згідно з п. 1 якої сторонами погоджено, що за договором передбачено представництво клієнта, зокрема у справі за позовом клієнта до ПрАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про участь у балансуючому ринку № 0421-41013, дата акцептування 27.05.2019, який буде розглядатися Господарським судом міста Києва.

Згідно з п. 4 додаткової угоди від 01.09.2022 представництво інтересів клієнта у справі клієнта до ПрАТ «НЕК «Укренерго» здійснюється адвокатами Адвокатського об`єднання «Перший Радник» , в т.ч., але не виключно

- Жуков Андрій Олександрович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5212 від 19.10.2018);

- Лозовицький Максим Станіславович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5208 від 19.10.2018).

20.01.2022 Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпроенерго» видано адвокату Жукову Андрію Олександровичу довіреність № 80/ДнЄ/2022 на представництво інтересів товариства.

Підтвердженням того, що Жуков А.О. є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5212 від 19.10.2018.

Згідно з п. 4.1 договору вартість послуг, розмір витрат виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 5 додаткової угоди від 01.09.2022 сторонами погоджено, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до кількості годин, витрачених адвокатом/ми на представництво інтересів клієнта та кількості судових засідань, в яких адвокатом/ми прийнято участь.

Пунктом 6 додаткової угоди від 01.09.2022 сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката/ів становить 10 000,00 грн за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні у справі одного адвоката.

Згідно з п. 7 додаткової угоди від 01.09.2022 факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг.

23.12.2022 між клієнтом та виконавцем складено акт надання послуг №155, відповідно до якого виконавцем надано, а клієнтом прийнято наступні надані адвокатом Жуковим А.О. послуги з правової допомоги під час розгляду справи № 910/9203/22 в Господарському суді міста Києва:

1. Аналіз договірної документації, первинних документів, що стосуються оплати за балансуючу електричну енергію, витрачено 4 години, вартість послуги - 40 000,00 грн;

2. Аналіз судової практики в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат; Аналіз поточної практики Верховного Суду з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи, витрачено 2 години, вартість послуги - 20 000,00 грн;

3. Підготовка позовної заяви, розрахунку пені, 3% річних, інфляційних втрат, витрачено 5 годин, вартість послуги - 50 000,00 грн;

4. Участь у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 15.11.2022, витрачено 1 годину, вартість послуги 10 000,00 грн;

5. Участь у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 29.11.2022, витрачено 1 годину, вартість послуги 10 000,00 грн;

6. Участь у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 06.12.2022, витрачено 1 годину, вартість послуги 10 000,00 грн;

7. Участь у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва 20.12.2022, витрачено 2 години, вартість послуги 20 000,00 грн;

8. Підготовка заяви про збільшення позовних вимог, витрачено 1 годину, вартість послуги - 10 000,00 грн;

9. Підготовка додаткових пояснень, витрачено 1 годину, вартість послуги - 10 000,00 грн;

10. Підготовка пояснень щодо стану взаєморозрахунків, витрачено 1 годину, вартість послуги - 10 000,00 грн.

Згідно з п. 4 даного акту загальний розмір винагороди виконавця за надані послуги на підставі цього акту становить 200 000,00 грн.

Пунктом 5 акту надання послуг №155 від 23.12.2022 оплата наданих послуг здійснюється клієнтом протягом 70 (сімдесяти) календарних днів з дати набрання чинності рішення суду першої інстанції по справі № 910/9203/22.

Доказів сплати позивачем адвокату коштів в сумі 200 000,00 грн не подано.

Відповідачем у запереченнях щодо розміру витрат позивача на оплату правничої допомоги заявлено клопотання про зменшення їх розміру до 5 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд критично оцінив витрачений адвокатом час на виконання зазначених у акті № 155 від 23.12.2022 послуг.

Так, згідно з п. 1 акту адвокатом протягом 4 годин здійснювався аналіз договірної документації, первинних документів, що стосуються оплати за балансуючу електричну енергію.

Суд вважає, що адвокату Жукову А.О. були відомі положення договору про участь у балансуючому ринку, який укладено між сторонами справи, так як він представляв інтереси АТ «ДТЕК Дніпроенерго» у справі № 910/18639/21 (спір про стягнення вартості придбаної НЕК «Укренерго» балансуючої електричної енергії, пені, 3% річних та інфляційних втрат за цим же самими договором). З первинних документів до позовної заяви було додано лише акти купівлі-продажу балансуючої електричної енергії та акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 19.07.2022, в якому відображені суми до сплати за відповідні періоди як з боку НЕК «Укренерго», так і з боку АТ «ДТЕК Дніпроенерго». Відтак зазначений в акті час є невиправдано завищеним.

Стосовно виділених адвокатом окремих 2 годин для аналізу судової практики в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат, аналізу поточної практики Верховного Суду, з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи (п. 2 акту) слід зазначити, що з поданого позову не вбачається посилання на іншу судову практику, окрім справ №910/6635/21 та №910/18639/21 (предметом спору у яких є також стягнення заборгованості за договором про учать у балансуючому ринку № 0421-41013 від 27.052019 проте за минулі періоди), яка була відома представнику позивача ще до подачі позовної заяви (адвокат Жуков А.О. приймав участь у розгляді справи №910/18639/21).

Щодо витраченого часу на підготовку позовної заяви, розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат (5 годин - відповідно до п. 3 акту) суд зазначив, що зміст викладеного тексту у позовній заяві не є об`ємним, а отже не потребував багато часу для його складання. Крім цього, зразок позовної заяви (з майже аналогічним викладенням обставин, які стосуються позовних вимог та аналогічним правовим обґрунтуванням) є в наявності у АО «Перший радник» (позовна заява б/н від 15.11.2021 у справі № 910/18639/21), складена іншим представником цього об`єднання - адвокатом Дряхловим Є.О., який представляв інтереси АТ «ДТЕК Дніпроенерго» у справі № 910/6635/21.

Для здійснення ж розрахунків штрафних санкцій, 3-х відсотків річних та інфляційних втрат наразі існують відповідні електронні програми, за допомогою яких вказані розрахунки при введенні числових даних формуються протягом декількох секунд. Відтак час на підготовку позову та розрахунків є суттєво завищеним.

Стосовно витрачених 2 годин для підготовки додаткових пояснень (п. 9 акту) суд відзначив, що дана дія була вчинена представником позивача у зв`язку з власними помилками, допущеними при підготовці позову та заяви про збільшення позовних вимог (неврахування зміни порядку оплати проданої балансуючої електричної енергії згідно з новими редакціями договору про участь у балансуючому ринку).

З акту (пункти 4-7 акту) вбачається, що адвокатом витрачено 5 годин на участь у чотирьох судових засіданнях вартість яких нараховано в сумі 50 000,00 грн.

Проте з наявних в матеріалах справи протоколів судового засідання від 15.11.2022, від 29.11.2022, від 06.12.2022 та від 20.12.2022 вбачається, що загальний час проведених судом судових засідань у справі № 910/9203/22 становить 2 години 53 хвилини. При цьому умовами договору про надання правової допомоги не передбачено, що вартість витраченого менше однієї години часу надання послуг/участі в судовому засіданні становить також 10 000,00 грн. Також умовами договору не передбачено, що витрачений адвокатом час на очікування розпочатого із запізненням судового засідання має враховуватись у час наданих послуг.

Отже витрачений адвокатом час у судових засіданнях у розмірі двох годин, вартість яких становить 20 000,00 грн не підтверджено, а тому не підлягають покладенню на відповідача.

Враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів поданих позивачем документів, розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 200 000,00 грн суд визнав явно завищеними порівняно зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зменшені до 100 000,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого додаткового рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що додаткове рішення суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Положенням статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на зазначене вище клопотання позивача, в яких відповідач вважає, що вартість послуг адвоката/ів в розмірі 10 000,00 грн за одну годину є непомірно завищеною. Заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу суперечить критеріям пропорційності, співмірності і розумності порівняно зі складністю справи, наданим послугам та витраченого адвокатом часу. Відповідач просить зменшити розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги до 5 000,00 грн.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч.4 ст.129, ч.4 ст.126 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, після дослідження матеріалів справи, предмету та підстави позовних вимог у справі, виходячи з характеру спірних правовідносин та обсягів поданих позивачем документів, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 200 000,00 грн явно завищений порівняно зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому правомірно зменшений судом до 100 000,00 грн.

При цьому підстав для відмови в повному обсязі у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу чи зменшення до 5 000,00 грн. колегія суддів не вбачає.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/9203/22 підлягає залишенню без задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/9203/22 - без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/9203/22 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/9203/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9203/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 12.06.2023 після виходу колегії суддів з відпустки.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська