ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" червня 2023 р. Справа № 911/1488/23
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічно-виробниче підприємство «Авалон ЛТД»
про стягнення 3 417 948,57 гривень
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічно-виробниче підприємство «Авалон ЛТД» про стягнення 3 417 948,57 гривень, а саме:
- заборгованість, що виникла з п.п. 2.1.3 та 2.1.4. договору за надані послуги (виконані роботи), у сумі 415 933,35 грн;
- заборгованість по компенсації земельного податку відповідно до п. 2.1. договору в розмірі 1 533 259,46 грн;
- загальну суму пені, що виникла за несвоєчасне виконання обох зобов`язань в розмірі 1 468 755,76 грн.
Відповідно до викладених у позові обставин на 11.05.2023 у відповідача перед позивачем виник борг по сплаті грошових сум відповідно до п. 2.1.3 та 2.1.4. договору №536 від 08.08.2016 зі змінами та доповненнями, а загальна сума заборгованості за невиконання обох зобов`язань за надані послуги та з компенсації земельного податку складає 1 949 192,81 грн, що, за доводами позивача, підтверджується наданою ним бухгалтерською довідкою.
Також позивач зазначив, що ним здійснено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки на суму заборгованості (415 933,35 грн) 1 037 744,49 грн та на суму несплаченої компенсації земельного податку (1 533 259,46 грн) 434 011,27 грн.
Отже, посилаючись на те, що відповідач зобов`язання за договором з оплати послуг та сплати компенсації земельного податку своєчасно не виконав, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.
Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.
Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.
У відповідності до ч. 1, пп. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява повинна містити, зокрема:
- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).
Однак, в порушенням п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, ані позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, ані додані до неї довідки про заборгованість не містять обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення:
- 415 933,35 грн заборгованості за надані послуги (виконані роботи) згідно пунктів 2.1.3 та 2.1.4. договору з посиланням на те, з яких сум та частково/повністю неоплачених місяців складається відповідна сума боргу - 415 933,35 грн, а також з поясненням правової природи виникнення (неоплачений місяць/сукупність неоплачених місяців) боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022 4 329 666,65 грн та, відповідно, із зазначенням того, в рахунок оплати частково/повністю яких місяців чи боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022, позивачем здійснено зарахування частково сплачених відповідачем коштів;
- 1 533 259,46 грн заборгованість по компенсації земельного податку відповідно до п. 2.1. договору з визначенням правової природи виникнення (розрахунок до податкової декларації з плати за землю) кожної із зазначених позивачем сум у грудні 2022 року та березні-травні 2023 року, а також з поясненням правової природи виникнення (неоплачений місяць/сукупність неоплачених місяців) боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022 1 261 447,78 грн та, відповідно, із зазначенням того, в рахунок оплати частково/повністю яких місяців чи боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022, позивачем здійснено зарахування частково сплачених відповідачем коштів.
В розрізі зазначеного суд звертає увагу позивача на те, що укладеним між сторонами договором №536 від 08.08.2016 зі змінами та доповненнями передбачено обов`язок сторони 2 компенсувати стороні 1 земельний податок щомісячно згідно розрахунку до «Податкової декларації з плати за землю».
До того ж додані до позовної заяви довідки про заборгованість та розрахунки сум пені не містять:
- відомостей стосовно підстави походження зобов`язань (неоплачений/частково неоплачений місяць та/або сукупність неоплачених/частково оплачених місяців), на які здійснено відповідні нарахування по кожній нараховані сумі окремо;
- пояснень щодо правової природи виникнення боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022, у сумах: 327 393,90 грн та 103 518,69 грн та, відповідно, обрахунку таких сум пені із наведенням періодів (початкова та кінцева дата) обрахунку та відомостей стосовно підстави походження зобов`язань (неоплачений/частково неоплачений місяць та/або сукупність неоплачених/частково оплачених місяців), на які здійснено відповідні нарахування по кожній сумі окремо.
Суд звертає увагу на те, що зазначення позивачем у довідках виставлених до сплати сум за послуги та по компенсації земельного податку окремо у кожному місяці не дозволяє ідентифікувати суми боргу, на які здійснено нарахування пені, у тому числі і виставлені суми пені як борг станом на 11.11.2022.
Вказане вище свідчить про невідповідність позовної заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква приписам п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України стосовно необхідності надання позивачем обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.
З огляду на вказане вище суд звертає увагу на те, що:
- на позивача покладено процесуальний обов`язок з подання обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, а тому наявність арифметичних помилок у таких розрахунках може тлумачитись не на користь позивача, що тягне для нього відповідні наслідки у вигляді прийняття судом рішення про часткову обґрунтованість заявлених до стягнення сум;
- позиція щодо суті спору та реалізації особою права на здійснення нарахувань має бути однозначною та такою, яка б не змушувала суд тлумачити дії та волю сторони з подвійним змістом;
- згідно викладеної у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 позицію: з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.
Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Так, у доданих до позовної заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква довідках про заборгованість вказано відомості про проведені відповідачем платежі:
- за надані послуги - 800 000,00 грн у листопаді 2022 року, 350 000,00 грн у січні 2023 року та 4 329 666,65 грн у лютому 2023 року;
- по компенсації земельного податку 1 261 447,78 грн у березні 2023 року.
Однак, в порушення приписів вказаних приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження обставин:
- проведення відповідачем часткових платежів за надані послуги та по компенсації земельного податку;
- несплати відповідачем на рахунок позивача 415 933,35 грн заборгованості за надані послуги (виконані роботи) та 1 533 259,46 грн заборгованість по компенсації земельного податку.
Попри вказане вище позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.
В розрізі зазначеного суд звертає увагу позивача на те, що бухгалтерські довідки та/або акти звірки розрахунків є лише технічними (фіксуючими) документами, несуть інформаційний характер, попри те зазначені документи не є первинними обліковими документами, як наслідок можуть бути оцінені судом лише у сукупності з іншими доказами.
Поряд з тим додані до позовної заяви копії договору №536 від 08.08.2016 та додаткових угод до нього є частково нечитабельними, оскільки текст вказаних документів на деяких сторінках частково відсутній, як наслідок вказане не дозволяє встановити точний та повний зміст відповідних правочинів.
До того ж копії договору №536 від 08.08.2016 та додаткових угод до нього не засвідчено належним чином, оскільки кожна із сторінок таких документів не містять відмітки про відповідність її оригіналу із зазначенням особи, яка засвідчила такі документи, та скріпленням такої відмітки підписом вказаної особи.
В розрізі вказаного вище суд звертає увагу позивача, який вказав про наявність у нього оригіналів документів, копії яких додано до позову, на те, що відсутність в особи, яка подає копії документів, їх оригіналів не звільняє таку особу від дотримання процедури отримання таких доказів та подання їх у належним чином засвідченій копії.
З огляду вказаного суд дійшов висновку, що позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква не відповідає приписам ст. ст. 91, 164 ГПК України стосовно необхідності надання належним чином засвідчених доказів на підтвердження викладених у позові обставин.
В розрізі наведеного суд звертає увагу позивача на те, що:
- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;
- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;
- обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів;
- усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей; усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про підприємництво», на статтю 1 якого позивачем здійснено посилання у позовній заяві, втратив чинність з 01.01.2004 року, крім статті 4, на підставі Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.
Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Залишити позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква без руху.
2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:
1) письмових пояснень із зазначенням обгрунтованого розрахунку заявлених до стягнення:
- 415 933,35 грн заборгованості за надані послуги (виконані роботи) згідно пунктів 2.1.3 та 2.1.4. договору з посиланням на те, з яких сум та частково/повністю неоплачених місяців складається відповідна сума боргу - 415 933,35 грн, а також з поясненням правової природи виникнення (неоплачений місяць/сукупність неоплачених місяців) боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022 4 329 666,65 грн та, відповідно, із зазначенням того, в рахунок оплати частково/повністю яких місяців чи боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022, позивачем здійснено зарахування частково сплачених відповідачем коштів;
- 1 533 259,46 грн заборгованість по компенсації земельного податку відповідно до п. 2.1. договору з визначенням правової природи виникнення (розрахунок до податкової декларації з плати за землю) кожної із зазначених позивачем сум у грудні 2022 року та березні-травні 2023 року, а також з поясненням правової природи виникнення (неоплачений місяць/сукупність неоплачених місяців) боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022 1 261 447,78 грн та, відповідно, із зазначенням того, в рахунок оплати частково/повністю яких місяців чи боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022, позивачем здійснено зарахування частково сплачених відповідачем коштів.
- 1 037 744,49 грн та 434 011,27 грн пені із наведенням: підстав походження зобов`язань (неоплачений/частково неоплачений місяць та/або сукупність неоплачених/частково оплачених місяців), на які здійснено відповідні нарахування по кожній нараховані сумі окремо; пояснень щодо правової природи виникнення боргу, який обліковувався станом на 11.11.2022, у сумах: 327 393,90 грн та 103 518,69 грн та, відповідно, обрахунку таких сум пені із наведенням періодів (початкова та кінцева дата) обрахунку та відомостей стосовно підстави походження зобов`язань (неоплачений/частково неоплачений місяць та/або сукупність неоплачених/частково оплачених місяців), на які здійснено відповідні нарахування по кожній сумі окремо;
2) пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують обставини проведення відповідачем часткових платежів за надані послуги та по компенсації земельного податку, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;
3) пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують обставини
несплати відповідачем на рахунок позивача 415 933,35 грн заборгованості за надані послуги (виконані роботи) та 1 533 259,46 грн заборгованість по компенсації земельного податку, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;
4) належним чином засвідчених та читабельних копій договору №536 від 08.08.2016 та додаткових угод до нього;
5) письмових пояснень щодо застосування позивачем приписів Закону України «Про підприємництво», який втратив чинність з 01.01.2004 року, крім статті 4, на підставі Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема