ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. Справа№ 910/5914/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Корсака В.А.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп"

на рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 (повний текст рішення складено 20.12.2022)

у справі № 910/5914/22 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп"

про стягнення 1 189 054, 84 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В липні 2022 року Державне підприємство "Добропіллявугілля-видобуток" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" про стягнення 1189054,84 грн, з яких: 785.792,53 грн заборгованості, 176437,37 грн пені, 195630,05 грн інфляційних втрат та 31.194,89 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем умов укладеного договору від 01.02.2021 про подачу теплової енергії (пару) в частині повної та своєчасної плати поставленої йому теплової енергії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2022 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" до Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" про стягнення 16.898,16 грн повернуто на підставі п. 4 ст. 170 ГПК України, яка надійшла на електронну пошту суду, у зв`язку з відсутністю ЕЦП на цій заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2022 також повернуто зустрічну позовну заяву на підставі ст. 180 ГПК України, оскільки ця позовна заява подана з порушенням встановленого процесуального строку для її подання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/5914/22 позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" на користь ДП "Добропіллявугілля-видобуток" 785 792 грн 53 коп. заборгованості, 60 691 грн 23 коп. пені, 176 437 грн 37 коп. інфляційних втрат, 29 331 грн 84 коп. 3 % річних та 15 783 грн 79 коп. судового збору. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що факт наявності заборгованості відповідача на суму 785792 грн 53 коп. підтверджений належними доказами. В частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних судом встановлено, що позивачем невірно визначено періоди прострочення, у зв`язку з чим судом зроблено власний перерахунок зазначених стягнень.

Короткий зміст апеляційної скарги, її доводів та заперечень на неї.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі № 910/5914/22 як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права (п. 5 ч. 1 ст. 277, ст. 236 ГПК України).

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судом не забезпечено дотримання норм процесуального права в частині повного та всебічного розгляду справи, зокрема, на думку скаржника, судом безпідставно не прийнято до розгляду його зустрічний позов. В порушення норми п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України місцевий суд не зупинив провадження у цій справі до розгляду апеляційної скарги відповідача на ухвалу про повернення його зустрічної позовної заяви без розгляду та розглянув первісний позов по суті, хоча зустрічний позов.

ДП "Добропіллявугілля-видобуток" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на порушення відповідачем умов договору щодо оплати послуг з поставки теплової енергії.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" у справі №910/5914/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5914/22 та відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 до надходження матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі № 910/5914/22; призначено до розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі № 910/5914/22 на 12.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 розгляд справи відкладено на 25.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 розгляд справи відкладено на 09.05.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 розгляд справи відкладено на 31.05.2023 з продовженням строку її розгляду.

У судове засідання 31.05.2023 сторони явку своїх представників не забезпечили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Від представника ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" адвоката Савченка Р.С. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване неможливістю прибуття у судове засідання у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні в Деснянському районному суді міста Києва по кримінальній справі №759/7986/20.

Пунктом 2 частини третьої статті 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

Представник мав можливість взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в порядку визначеному ст. 197 ГПК України, однак таким своїм правом не скористався. Суд зауважує на тому, що розгляд справи тричі відкладався за клопотаннями самого відповідача.

Отже враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 202 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, повідомлених належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору від 01.02.2021, укладеного між ТОВ "Укрвуглезбагачення Груп" в особі відокремленого підрозділу "ЦЗФ "Октябрська" та ДП "Добропіллявугілля-видобуток", останнє взяло на себе зобов`язання надавати послуги з подачі теплової енергії у вигляді пару на потреби опалення, а відповідач як споживач - прийняти і оплатити її вартість.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що подача пару здійснюється в опалювальний період. Подача пару проводиться від меж розділу відповідальності сторін, передбачених двостороннім актом. Подача пару здійснюється після підписання акту про готовність, систем опалення Споживача до опалювального сезону, складеного відповідно до вимог "Правил підготовки теплових господарств до опалювального сезону", затверджених Мінпаливенерго України від 10.12.08. №620/378, складеного за участю представників Постачальника та Споживача.

За положеннями п. 2.4. договору з метою забезпечення точного і достовірного обліку споживання теплової енергії, система теплопостачання обладнується споживачем комерційним вузлом обліку теплової енергії. Для цього споживачем повинна бути подана постачальнику заявка на видачу вихідних даних і технічних вимог за розробку, установку (монтаж) і введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії. Виконання споживачем обґрунтованих технічних вимог постачальника є обов`язковим. Зняття показань вузла обліку проводиться повноважними представниками сторін 25 числа звітного місяця, про що складається акт (додаток №2). Даний акт повинен бути зданий в бухгалтерію постачальника не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Згідно з п.п. 3.1. - 3.3. договору вартість послуг за договором (вартість 1 Гкал) визначається договірною ціною, яка є невід`ємною частиною договору та узгоджується сторонами (додаток № 1). Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється за рахунком. Постачальник надає споживачеві рахунок і податкову накладну. Оплата за цим договором, здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 20-ти календарних днів па підставі виставленого рахунку-фактури та підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

Строк дії договору - з дня його підписання сторонами і до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за ним договором. У разі якщо жодна зі сторін у 10-денний строк до закінчення строку дії цього договору письмово не повідомила про намір його розірвати, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік (пункт 10.1. договору).

26.02.2021 сторонами підписано акт № 2 здачі-приймання робіт (надання послуг) з подачі теплової енергії за період з 01.02.2021 по 25.02.2021 на суму 527890,85 грн з ПДВ, після чого позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 26.02.2021 № 2 на суму 527890, 85 грн для оплати поставленої теплової енергії.

23.03.2021 сторони підписали та скріпили печатками акт № 2 здачі-приймання робіт (надання послуг) з подачі теплової енергії за період з 26.02.2021 по 22.03.2021 на суму 257901,68 грн з ПДВ, після чого позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 23.03.2021 № 4 на суму 257901, 68 грн.

Неоплата відповідачем зазначених вище рахунків і стала підставою для звернення ДП "Добропіллявугілля-видобуток" з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Приписами частини шостої статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено, що виконання позивачем умов укладеного договору з подачі теплової енергії у вигляді пару на потреби опалення засвідчено підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт (надання послуг) з подачі теплової енергії від 26.02.2021 № 2 за період з 01.02.2021 по 25.02.2021 на суму 527890,85 грн з ПДВ та від 23.03.2021 № 2 за період з 26.02.2021 по 22.03.2021 на суму 257901,68 грн з ПДВ.

Разом з тим, належних доказів на виконання своїх зобов`язань з поставленої йому теплової енергії відповідачем надано не було.

Таким чином, рішення господарського суду першої інстанції про стягнення основної суми заборгованості є обґрунтованим.

В частині заявленої до стягнення пені апеляційний господарський суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2. договору сторони визначили, що при порушенні умов оплати виконаних послуг споживач виплачує постачальнику пеню в розмірі завійної облікової ставки НБУ від вартості виконаних послуг.

Пунктами 3.2. - 3.3. договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється за рахунком. Постачальник надає споживачеві рахунок і податкову накладну. Оплата за цим договором, здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 20-ти календарних днів па підставі виставленого рахунку-фактури та підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

З огляду на зазначене вище господарським судом першої інстанції вірно визначено, що пеня за порушення строків оплати отриманої відповідачем теплової енергії за актом № 2 від 26.02.2021 має нараховуватися з 22.03.2021 по 21.09.2021, за актом № 2 від 23.03.2021 - з 21.04.2021 по 21.10.2021 та становить 60691,23 грн.

В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що за актом № 2 від 26.02.2021 - 3 % річних нараховуються з 22.03.2021 по 28.06.2022, інфляційні втрати - з квітня 2021 року по червень 2022 року включно, за актом № 2 від 23.03.2021 на суму - 3 % річних нараховуються з 21.04.2021 по 28.06.2022, інфляційні втрати - з травня 2021 року по червень 2022 року включно).

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що загальна сума інфляційних втрат становить 187457,89 грн, 3 % річних складає 39331,84 грн

З урахуванням зазначеного вище, рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

В частині посилання скаржника на неправомірне повернення господарським судом міста Києва його зустрічного позову, апеляційний господарський суд зважає на те, що ухвалу господарського суду міста Києва від 19.10.2022 у справі №910/5914/22, якою зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглезбагачення Груп» повернуто заявнику разом з усіма доданими матеріалами на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023.

Наведене питання не є предметом розгляду та дослідження судом апеляційної інстанції в межах апеляційного перегляду рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/5914/22.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №910/5914/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 05.06.2023.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

В.А. Корсак