ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 Справа № 917/335/23

м.Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Кльопов І.Г. за участю секретаря судового засідання Назаренко Я.А, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради, вул. Я.Мудрого, 33, м.Лубни, Полтавська область, 37500, ел.адреса:

до Фізичної особи-підприємця Пирч Юрія Олександровича, АДРЕСА_1

про стягнення збитків за користування безпідставно набутим майном

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради до Фізичної особи-підприємця Пирч Юрія Олександровича про стягнення 245712,14грн. збитки за користування безпідставно набутим майном за період з 16.09.2019 по 01.02.2023 за користування земельною ділянкою площею 0,5331га, кадастровий номер :02:069:00589.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у період з 16.09.2019 року по 01.02.2023 року відповідачем невнесено плату за користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, внаслідок чого Позивач позбавлений можливості отримати доходи в очікуваному розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду, чим їй завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями даний позов був переданий на розгляд судді Кльопову І.Г.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом строк не скористався.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, встановив:

28.12.2016 між Пирч Юрієм Олександровичем (Відповідач) та Закритим акціонерним товариством «Лубнимеблі» укладений договір купівлі-продажу, згідно якого Відповідач став власником нежитлової будівлі - цех повторної механічної обробки, літ «Ж-1» загальною площею 1869,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, просп. Володимирський, 94.

20.07.2017 між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «А-НІКА» укладений договір купівлі-продажу, згідно якого Відповідач став власником нежитлової будівлі - фанерний цех, літ «Ж'-І» загальною площею 1732,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, просп. Володимирський, 94.

Зазначені об`єкти нерухомості знаходяться на сформованій земельній ділянці комунальної форми власності, площею 0,5331 га, кадастровий номер - :02:069:0089, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, просп. Володимирський, 94.

З 2006 року Відповідач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, з видами діяльності згідно переліку, зокрема: виробництво металевих дверей і вікон; лісопильне та стругальне виробництво; виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону; виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів. Будівля фанерного цеху та цех повторної механічної обробки є об`єктами промислової нерухомості.

15.08.2019 р. на підставі заяви відповідача, Лубенська міська рада прийняла рішення «Про надання в оренду земельних ділянок фізичним та юридичним особам», яким надала відповідачу в оренду терміном на п`ять років, земельну ділянку за адресою: м. Лубни, проспект Володимирський, 94, площею 0,5331 га, кадастровий номер :02:069:0089, за цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до п. 12 вказаного рішення, зобов`язання щодо укладення договору оренди землі в місячний термін відповідач не виконав, запропонований та підписаний позивачем проект договору оренди відповідач укласти відмовився.

Позивач зазначає, що з часу набуття права власності на будівлі Відповідач використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, плату за користування землею не сплачував хоча земельна ділянка використовується для розміщення об`єктів нерухомого майна, що перебувають у його власності

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною першою ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (див. висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 р. у справі № 6-3090цс15).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Полтавського апеляційного суду у справі № 539/715/18.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 р. у справі № 922/207/15).

Згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц.

Рішенням Лубенської міської ради від 06.06.2014 затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Лубни.

Розмір збитків зроблений відповідачем на підставі витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2019-2023 та Положення про порядок визначення розмірів плати за землю при укладенні договорів на користування землею в м. Лубни, затвердженого рішенням Лубенської міської ради від 16.08.2018.

Внаслідок порушення Відповідачем земельного законодавства, відповідно до розрахунку сума збитків у вигляді упущеної вигоди за користування земельною ділянкою за адресою: Полтавська обл., м. Лубни, просп. Володимирський, 94 за період з 16.09.2019 р. по 01.02.2023 становить 245 712,14 грн.

Відповідач не є власником або постійним користувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відновлення порушених прав Позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необгрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових кошпв, які останні мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Конституція України (статті 13,14) визначає, що земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.ст. 124, 125 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На даний час докази щодо того, що Відповідач здійснив дій щодо оформлення документів на земельну ділянку площею 0,5331 га, кадастровий номер :02:069:0089 відсутні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Як встановлено ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Беручи до уваги викладене, органом уповноваженим державою здійснювати функції у відповідних спірних правовідносинах є Лубенська міська рада.

17 червня 2016 року Лубенська міська рада, керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», своїм рішенням надала Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради повноваження щодо звернення до судів з позовами з питань відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства; укладення та визнання укладеними договорів оренди землі - з наданням йому всіх прав позивача або відповідача, передбачених процесуальним законодавством України.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі 245712,14грн. підлягає задоволенню

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пирч Юрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Я. Мудрого, буд. 33, м. Лубни, Полтавська обл., 37500, ) 245712,14 грн заборгованості та 3685,68 грн витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кльопов І.Г.