ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/351/21(918/244/23)

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Головне управління ДПС У Рівненській області

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

про стягнення 2 047 195,07 грн. коштів платника податків, який має податковий борг

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України про стягнення 2 047 195,07 грн. коштів платника податків, який має податковий борг, з яких: 1 287 212,59 грн. - земельний податок, 6 214,05 грн. - єдиний податок з с/г товаровиробництва, 753 768,43 грн. - єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Головне управління ДПС У Рівненській області вказує, що загальна сума заборгованості по податках та зборах боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України станом на 20.07.2021 р. складає 2 047 195,07 грн., з яких:

- Заборгованість по єдиному внеску нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за цивільно-правовими договорами, допомозі по тимчасовій непрацездатності (код 71010000) в сумі 753 768,43 грн. (основний платіж) вказана заборгованість виникла на підставі самостійно поданих платником декларацій.

- Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (код 18010500) в сумі 1 287 212,59 грн., вказана заборгованість виникла на підставі самостійно поданих платником декларацій.

- Заборгованість по єдиному податку з с/г товаровиробників у яких частка с/г товарів за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% (код 18050500) в сумі 6 214,05 грн. (штрафна санкція).

Позивач наявність заборгованості боржника підтверджує наступними документами: Довідка про стан розрахунків підприємства з бюджетом, розрахунок виникнення боргу, витяг з реєстраційних даних, копія інтегрованої картки платників податків, копії податкових декларацій, звітів з ЄСВ. Посилається на те, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не сплачує вказані суми коштів добровільно, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Відповідач відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою від 17.03.2023 відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19 квітня 2023 р. на 10:20 год.

Ухвалою від 19.04.2023 підготовче засідання відкладено на 09 травня 2023 р. на 09:50 год.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бережнюк В.В. розгляд зазначеної справи 09.05.2023 не відбувся.

Ухвалою від 16.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/351/21(918/244/23) на 30 днів до 14 червня 2023 року включно. Підготовче засідання призначено на 30 травня 2023 р. на 10:20 год.

Ухвалою від 30.06.2023 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 06 червня 2023 р. на 09:15 год.

У судове засідання 06.06.2023 представники сторін не з`явилися. Повідомлені про розгляд справи належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, з огляду на вимоги ст.26 ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" щодо правосуддя в умовах воєнного стану, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

За період з червня 2021 року по лютий 2023 року в процедурі розпорядження майном у Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України виник новостворений борг, який станом на 15.02.2023 обліковується в загальній сумі 2 047 195,07 грн., з яких:

- Заборгованість по єдиному внеску нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за цивільно-правовими договорами, допомозі по тимчасовій непрацездатності (код 71010000) в сумі 753 768,43 грн. (основний платіж) вказана заборгованість виникла на підставі самостійно поданих платником декларацій.

- Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (код 18010500) в сумі 1 287 212,59 грн., вказана заборгованість виникла на підставі самостійно поданих платником декларацій.

- Заборгованість по єдиному податку з с/г товаровиробників у яких частка с/г товарів за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% (код 18050500) в сумі 6 214,05 грн. (штрафна санкція).

Заборгованість виникла за самостійно задекларованими, але не сплаченими податковими зобов`язаннями.

Вищевказаний борг підтверджується наданими до матеріалів справи наступними документами: Довідка про стан розрахунків підприємства з бюджетом, розрахунок виникнення боргу, витяг з реєстраційних даних, копія інтегрованої картки платників податків, копії податкових декларацій, звітів з ЄСВ.

Із наданого розрахунку виникнення боргу вбачається, що останній складається із:

- 1 287 212,59 грн. з земельного податку з юридичних осіб, яка виникла на підставі самостійно задекларованих, але не сплачених зобов`язань, згідно податкового розрахунку № від 18.02.2021, № від 21.02.2022, № від 11.11.2022, № від 21.02.2022 р.;

- 6 214,05 грн. з єдиного податку з с/г товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75%, яка виникла на підставі самостійно задекларованих але не сплачених зобов`язань (Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи № від 13.02.2020 р. та нарахованої пені);

- 753 768,43 грн. з єдиного внеску, нарахованої роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договорами цих, допомоги по тимчасовій непрацездатності, яка виникла на підставі самостійно задекларованих, але не сплачених зобов`язань, згідно податкового розрахунку № від 01.02.2022, № від 27.04.2022, № від 18.07.2022, № від 14.10.2022, № від 25.01.2023.

Всього 2 047 195,07 грн.

Протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 та пунктом 203.1. статті 203 ПК України узгоджена сума податкових зобов`язань в добровільному порядку сплачена не була.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відносно відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України" господарським судом Рівненської області порушено провадження у справі № 918/351/21 про банкрутство. На даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно з частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори про стягнення поточної заборгованості по фактичних витратах. Аналогічні положення містяться в пункті 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Нормами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення, в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено: поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно п.5 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пункту 1.1. статті 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 41 ПК України органи державної фіскальної служби віднесено до переліку контролюючих органів, що здійснюють від імені держави функції контролю за своєчасністю і правильністю сплати суб`єктами господарювання податків і зборів, зокрема, шляхом проведення документальних невиїзних перевірок платників податків відповідно до статті 78 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та несплачена в установлений законом строк).

Згідно з абзацом 11 частини 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитором є, зокрема, юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень.

Відповідно до п.п. 191.1.45 п. 191 ст. 19 Податкового кодексу України однією з функцій контролюючим органів є звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з п.4 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Грошове зобов`язання відповідача, а саме: 1 287 212,59 грн. - земельний податок, 6 214,05 грн. - єдиний податок з с/г товаровиробництва, 753 768,43 грн. - єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, виникло на підставі самостійно поданих платником декларацій.

Позивач наявність заборгованості відповідача підтверджує наступними документами: Довідка про стан розрахунків підприємства з бюджетом, розрахунок виникнення боргу, витяг з реєстраційних даних, копія інтегрованої картки платників податків, копії податкових декларацій, звітів з ЄСВ. Посилається на те, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не сплачує вказані суми коштів добровільно, внаслідок чого утворився податковий борг.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Згідно з підпункту 129.1.1 пункту 121 статті 129 ПК України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до підпункту 191.1.45 пункту 191.1 статті 191 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу: звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини).

Згідно матеріалів справи, сума заборгованості відповідача у зв`язку з несплатою самостійно визначеного зобов`язання на час подання позову до суду становить 2 047 195,07 грн.

Протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 та пунктом 203.1. статті 203 ПК України узгоджена сума податкових зобов`язань в добровільному порядку сплачена не була.

У процесі розгляду спору відповідачем існуючу заборгованість не спростовано.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі його недостатності-шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно зі ч. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 131.2. статті 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України, можна зробити висновок, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.

З наведених норм вбачається, що контролюючий орган зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

На підставі викладених обставин та наведених норм, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення вищезазначених норм Податкового кодексу України не здійснив оплату узгодженого податкового зобов`язання.

Отже, судом встановлена наявність у відповідача податкового боргу, який підлягає стягненню за результатами розгляду справи в загальній сумі 2 047 195,07 грн. коштів платника податків, який має податковий борг, з яких: 1 287 212,59 грн. - земельний податок, 6 214,05 грн. - єдиний податок з с/г товаровиробництва, 753 768,43 грн. - єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, та відсутність доказів погашення податкового боргу, а також відсутність доказів оскарження податкової заборгованості в адміністративному або судовому порядку.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області слід задовольнити, про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України суми у розмірі 2 047 195,07 грн. коштів платника податків, який має податковий борг, з яких: 1 287 212,59 грн. - земельний податок, 6 214,05 грн. - єдиний податок з с/г товаровиробництва, 753 768,43 грн. - єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За таких обставин, витрати по сплаті судового збору в покладаються на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Положеннями статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року встановлено в розмірі 2 684 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з відповідача в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 30 707,93 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 237 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (35342, Рівненська обл., Рівненський район, с.Біла Криниця, вул.Рівненська, 96, ) на користь Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (33023, м.Рівне, вул.Відінська, 12, код ЄДРПОУ ВП 44070166) коштів платника податків, який має податковий борг, - 2 047 195 грн. (два мільйони сорок сім тисяч сто дев`яносто п`ять) грн. 07 коп., та перерахувати:

- Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб (код 18010500) в сумі 1 287 212 (один мільйон двісті вісімдесят сім тисяч двісті дванадцять) грн. 59 коп. - отримувач: ГУК у Рівн.обл/Б.Криниця.сіл.тг/18010500, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.податок), код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998, розрахунковий рахунок UA0017495;

- Заборгованість по єдиному податку з с/г товаровиробників у яких частка с/г товарів за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% (код 18050500) в сумі 6 214 (шість тисяч двісті чотирнадцять) грн. 05 коп. - отримувач: ГУК у Рівн.обл/Б.Криниця.сіл.тг/18050500, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.податок), код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998, розрахунковий рахунок UA0017495;

- Заборгованість по єдиному внеску нарахованому роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за цивільно-правовими договорами, допомозі по тимчасовій непрацездатності (код 71010000) в сумі 753 768 (сімсот п`ятдесят три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 43 коп. - отримувач: ГУ ДПС у Рівненській області/71010000, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.податок), код ЄДРПОУ отримувача 44070166; код банку: МФО 899998, розрахунковий рахунок UA1021700.

3. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (35342, Рівненська обл., Рівненський район, с.Біла Криниця, вул.Рівненська, 96, ) у дохід Державного бюджету України 30 707 (тридцять тисяч сімсот сім) грн. 93 коп. судового збору.

4. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано "06" червня 2023 року.

Суддя Бережнюк В.В.