ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" червня 2023 р. Справа № 924/216/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі с/з Желіхівська О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ

до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький

про стягнення грошей

за участю представників сторін:

від позивача - Михайлич Р.А.

від відповідача - Чуловський В.В.

встановив:

Позивач в позові просить суд стягнути з відповідача 2 287 684, 33 грн. інфляційних та 327 793, 60 грн. 3% річних.

Обгрунтовуючи позов, позивач відмічає, що за рішенням суду у справі номер 924/949/16 частково задоволено позов ТОВ „Землевпорядна компанія „Приват" до ПАТ „Хмельницькобленерго" про визнання укладеним правочину та визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між ТОВ „Землевпорядна компанія „Приват" та ПАТ „Хмельницькобленерго" на умовах поданого ТОВ „Земелевпорядна компанія „Приват" проекту вказаного договору.

Рішеннями судів у справах 924/1048/17, 924/672/18, 924/912/21 з відповідача стягнуто заявлені позивачем основний борг за неналежне виконання договору, який визнано рішенням суду укладеним, а також інфляційні і річні, які виникли за наявності основного боргу. Так, за рішенням суду у справі номер 924/1048/17 позивач правомірно нарахував 3% річних в розмірі 109 264, 53 грн. за період з 15.04.17 по 17.10.17 та інфляційні у розмірі 430 959, 58 грн. за період з квітня по вересень 2017 року; у справі номер 924/672/18 позивач нарахував 3% річних у розмірі 164 484, 24 грн. за період з 18.10.17 по 24.07.18 та інфляційних за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року у розмірі 545 840, 54 грн.; у справі номер 924/912/21 позивач нарахував 3% річних в розмірі 449 453, 19 грн. за період з 25.07.18 по 22.07.21 та інфляційних за період з липня 2018 року по червень 2021 у розмірі 1 587 596, 07 грн.

Враховуючи, що відповідач основного зобов`язання за договором не виконав, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача річних і інфляційних за наступні періоди з 23.07.21 по 31.01.23 та з липня 2021 року по січень 2023.

У відповіді на відзив, позивач вказує, що судові рішення у справах 924/949/16, 924/1048/17, 924/672/18, 924/912/21 не можуть ставитися під сумнів, а встановлені в них обставини у тому числі щодо обов`язку відповідача відносно оплати, не потребують доказування.

У відзиві відповідач просить зменшити розмір пені. Проте, вказані твердження не зрозумілі, оскільки позовні вимоги не стосуються пені. Щодо зменшення розміру інфляційних, позивач вказує, що таке зменшення не передбачено жодним нормативним актом, а тому такі клопотання не можуть задовольнятись.

Відповідач в відзиві на позов відмічає таке. В порушення процесуальних норм відносно доказовості, позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені в позові обставини. До позову не подано матеріалів, якими підтверджується наявність права вимоги у позивача з приводу нарахованих річних і інфляційних, та якими підтверджується обов`язок відповідача відносно їх оплати.

Вказано, що нарахування інфляційних та річних здійснено на підставі рішення суду № 924/1048/17. Проте, позивач пред`явив до виконання дане рішення до виконавчої служби. Постановою ДВС виконавче провадження відносно стягнення боргу з АТ „Хмельницькобленерго" на користь позивача у розмірі 7 147 231 грн. зупинено. Тобто, дане рішення досі перебуває на виконанні в ДВС. В силу зупинення виконавчого провадження, зупиняється і обов`язок щодо виконання рішення (виконання зобов`язання) до припинення обставин, які стали причиною зупинення виконавчого провадження. Отже, відсутні і підстави притягнення до відповідальності боржника за невиконання рішення.

Внаслідок зменшення надходжень від споживачів за послуги розподілу електроенергії, впали фінансові показники відповідача, що призвело до погіршення фінансового стану останнього. Позивач нарахував відповідачу інфляційні і річні. Проте, відповідач позбавлений можливості нараховувати пеню і штрафи за несвоєчасне проведення платежів споживачами. Сплата заявленої до стягнення суми призведе до погіршення фінансового стану відповідача і неможливості виплат зарплат працівникам та інших наслідків.

Згідно судової практики суд може зменшити розмір як неустойки, так і штрафу, а крім того і процентів річних за певних умов, виходячи з принципів справедливості і розумності. З метою запобігання настання негативних наслідків для сторін, виходячи з принципу збалансованості інтересів сторін та враховуючи специфіку відносин на ринку електроенергії, відповідач просить зменшити розмір пені.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить: відмовити в задоволенні позовних вимог; у разі задоволення позову - зменшити розмір пені і інфляційних втрат до однієї грн.

Суд зазначає, що позовна заява, окрім доказів сплати судового збору, направлення відповідачу позовних матеріалів та виписки із ЄДРПОУ, не містить більше жодних додатків. Однак, позовні вимоги базуються виключно на обставинах, встановлених судами в справах номер: 924/949/16, 924/1048/17, 924/672/18, 924/912/21. Тому, враховуючи, що рішення у даних справах містяться у Єдиному державному реєстру судових рішень, який є офіційним джерелом інформації з приводу прийнятих в Україні судових актів та є загальнодоступним, суд вирішує спір саме за матеріалами, що містяться в ЄДРСР.

Так, за ст. 2 Закону України „Про доступ до судових рішень" рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.

За ст. 3 цього Закону Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Вказане свідчить про необґрунтованість заперечень відповідача відносно неподання позивачем доказів на підтвердження позовних вимог.

Отже, матеріалами ЄДРСР встановлено таке.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.17 у справі номер 924/949/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ", м. Київ за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 комітет України, м. Київ до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 державного майна України, м. Київ про визнання договору про закупівлю укладеним 23.09.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту цього договору - позов задоволено частково.

Вирішено вважати укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629257) та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту цього договору.

Як вбачається з тексту вищевказаного договору, який міститься в резолютивній частині рішення, Замовник (уповноважена ним особа) Публічне акціонерне товариство "Хмельницькобленерго", в особі в.о. генерального директора ОСОБА_9, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та виконавець Товариство з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ", у особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту (нова редакція статуту) зареєстрованого 01 березня 2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстраційним № 3024363 з другого, разом - сторони, уклали цей договір про нижченаведене: Виконавець зобов`язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи (далі - роботи) комплекс земельно-кадастрових робіт з оформлення права користування земельними ділянками для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів електричних мереж Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

Дане рішення, за результатами апеляційного та касаційного оскаржень, та подання заяви про його перегляд за ново виявленими обставинами, залишено в силі.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.02.18 в справі номер 924/1048/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" м. Київ до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду державного майна України м. Київ про стягнення 8606022,12 грн. - позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629,86 грн. (сім мільйонів сто сорок сім тисяч двісті тридцять одна гривня 86 коп.) основного боргу, 903880,06 грн. (дев`ятсот три тисячі вісімсот вісімдесят гривень 06 коп.) неустойки, 430959,58 грн. (чотириста тридцять тисяч девятсот п`ятдесят дев`ять гривень 58 коп.) інфляційних втрат, 109264,53 грн. (сто дев`ять тисяч двісті шістдесят чотири гривні 53 коп.) 3% річних, 128870,04 грн. (сто двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят гривень 04 коп.) витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Вказане рішення, за результатами оскарження також залишено без змін.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.11.18 у справі номер 924/672/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 545840,54 грн. - інфляційних втрат, 164484,24 грн. - 3% річних - позов задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629257) 545840,54грн. (п`ятсот сорок п`ять тисяч вісімсот сорок гривень 54 коп.) інфляційних втрат, 164484,24 грн. (сто шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 88 коп.) 3% річних, 10654,88 грн. (десять тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 88 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Дане рішення набрало чинності.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.01.22 в справі номер 924/912/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький про стягнення 1587596,07 грн. - інфляційних втрат, 642075,98 грн. - 3% річних - позов задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165, код ЄДРПОУ 3629,07 грн. - інфляційних втрат, 449 453,19 грн. - 3% річних, 33445,08 грн. витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними докази, давши їм оцінку в сукупності, суд врахував таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів ЄДРСР вбачається, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. в справі номер 924/949/16 визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165, код ЄДРПОУ 3629257) та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017р. було залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Хмельницькобленерго", а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 - без змін.

Таким чином, договір про закупівлю між ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та ПАТ "Хмельницькобленерго" є укладеним 11.04.2017р.

У рішенні господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018р. по справі № 924/1048/17 за позовом ТОВ "Землевпорядна компанія "Приват" м. Київ до ПАТ "Хмельницькобленерго" м. Хмельницький за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду державного майна України (де предметом спору є заборгованість відповідача за неналежне виконання договору, визнаного укладеним за судовим рішенням в справі номер 924/949/16), яке є чинним, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний був провести передплату в розмірі 50% від вартості виконання робіт до 15.04.2017р., тобто кінцевий термін проведення передплати є 14.04.2017р.

Встановивши, що відповідач в визначений договором строк не провів оплати, суд визнав наявність основного боргу за договором і задовольнив позов. За наявності основного боргу, суд також задовольнив інші вимоги. В цілому, суд стягнув з відповідача на користь позивача 7 147 231, 86 грн. основного боргу, 903 880, 06 грн. неустойки, 430 959, 58 грн. інфляційних втрат, 109 264, 53 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018р. у справі № 924/672/18 стягнуто з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629257) 545840,54грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних.

Рішенням суду у справі 924/912/21 стягнуто з акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165, код ЄДРПОУ 3629,07 грн. - інфляційних втрат, 449 453,19 грн. - 3% річних.

При цьому, вказані нарахування стягнуті у зв`язку з неналежним виконанням договору, який відповідно до рішення суду в справі 924/949/16 визнано укладеним.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 4 статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права.

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Тому судові рішення у справі №924/949/16, №924/1048/17, 924/672/18, 924/912/21 не можуть бути поставлені під сумнів, а прийняте рішення не може їм суперечити, обставини, встановлені у цих справах не потребують доказування.

Отже, судами у справах № 924/949/16, №924/1048/17, 924/672/18, 924/912/21 встановлено наявність підстав для стягнення з відповідача основної заборгованості за договором, визнаним укладеним та стягнення в силу наявності основного боргу інфляційних та річних за відповідні періоди (924/1048/17 річні за період з 15.04.17 по 17.10.17, інфляційні за період з квітня по вересень 2017; 924/672/18 річні за період з 18.10.17 по 24.07.18, інфляційні за період з жовтня 2017 по червень 2018; 924/912/21 річні за період з 25.07.18 по 22.07.21, інфляційні за період липня 2018 по червень 2021).

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судами у справах № 924/949/16, №924/1048/17, 924/672/18, 924/912/21 встановлено, що пунктом 2.2. договору передбачено, що замовник на протязі 3 робочих днів, починаючи з дня укладення договору, зобов`язується сплатити кошти (передплата 50% від виконання робіт згідно календарного плану) виконавцю у розмірі 7147231,86 (сім мільйонів сто сорок сім тисяч двісті тридцять одна гривня 86 коп.) гривень.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи, що договір про закупівлю є укладеним 11.04.2017р., відповідач зобов`язаний був провести передплату в розмірі 50% від вартості виконання робіт до 15.04.2017р., тобто кінцевий термін проведення передплати є 14.04.2017р. Однак, як вбачається з матеріалів справи, оплата не проведена.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 31 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності".

Із висновків Європейського суду з прав людини, зроблених в рішеннях у справах "Мелахер та інші проти Австрії" від 19.12.1998, "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014, інші, слідує, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти/належні заявникам на підставі судових рішень, "активи", які можуть виникнути, інші "законні сподівання" особи.

Отже, законне сподівання та виправдане очікування позивача на отримання коштів за договором теж є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу.

Враховуючи, що основне зобов`язання за договором, визнаним укладеним за рішенням суду в справі номер 924/949/16 станом на час розгляду справи залишається не виконаним, тобто борг не погашений, вимоги про нарахування річних та інфляційних за подальший період прострочки (продовження нарахування після періоду, за який стягнено річні і інфляційні в справі номер 924/912/21), тобто 23.07.21 по 31.01.23 річних та з липня 2021 по січень 2023 інфляційних (заявлений період), обґрунтовані.

А саме, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розмір нарахувань підтверджується розрахунком.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує про те, що рішення суду, яким стягнуто основний борг за договором на даний час перебуває на виконанні ДВС, і відповідне виконавче провадження зупинено

Наведені доводи не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки обставини відкриття виконавчого провадження, його зупинення та проведення інших процесуальних дії обумовлені стадією виконання судового рішення і ніяким чином не змінюють, не зупиняють та не припиняють зобов`язань передбачених ст. 625 ЦКУ.

Також, відповідач просить зменшити розмір пені та інфляційних втрат.

Суд зазначає, що клопотання про зменшення пені не може бути задоволено, оскільки позовні вимоги про стягнення пені відсутні.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру інфляційних суд зазначає наступне. Обгрунтовуючи дане клопотання, відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 18.03.20 номер 902/417/18 де Велика Палата дійшла висновку, що, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи, що висновки Великої Палати Верховного Суду у даній постанові стосувалися зменшення розміру неустойки, штрафу та річних, останні (висновки) не можуть застосовуватись у якості належних обґрунтувань зменшення інфляційних, які, мають відмінну правову природу від вищевказаних нарахувань. При цьому, суд врахував, що річні і інфляційні, які є предметом розгляду за цим позовом нараховані в силу наявності основного боргу, який не сплачений відповідачем ще з 2017 року.

Отже, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (, 29016, м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" (, 04114, м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165) 2 287 684, 33 грн. (два мільйони двісті вісімдесят сім шістсот вісімдесят чотири грн. 33 коп.) інфляційних, 327 793, 60 грн. (триста двадцять сім тисяч сімсот дев`яносто три грн. 60 коп.) 3% річних, 39 232, 17 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять дві грн. 17 коп.) судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Повний текст рішення складено 07.06.23.

Віддрук / напр 3 прим:

1 - до справи

2 - відповідачу ()

3 - позивачу ()