ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"07" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/649/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу
про стягнення 904345,6 грн
за участю представників
від позивача - Притула А.С.
від відповідача - не прибули
Ухвалою від 20.02.2023 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 22.03.2023.
Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 01.03.2023 відповідно до поштового повідомлення, тому останнім днем для подання відзиву був 16.03.2023.
Зазначена заява прийнята судом на підставі ст. 46 ГПК України, через що має місце нова ціна позову 604345,60 грн, в межах якої вирішується спір.
Ухвалою від 22.03.2023 розгляд справи відкладено.
06.04.2023 представник відповідача - адвокат Яківець М.В. ознайомився з матеріалами справи відповідно до його заяви (а.с. 68).
Ухвалою від 07.04.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача.
Ухвалою від 19.04.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 17.05.2023.
Після закриття підготовчого провадження, а саме 20.04.2023 відповідно до відмітки на конверті кур`єрської служби, відповідач направив до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову. Отже, відзив подано після закінчення строку, встановленого для подання відзиву, про що зазначено вище.
Суд зауважує, що відповідно до ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
09.05.2023 до суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову, якою він просить стягнути з відповідача 604243,22 грн, з яких 488106,34 грн основного боргу, 103014,23 грн пені, 6185,87 грн 3% річних та 6936,78 грн втрат від інфляції. Позивач зазначає, що сума заборгованості не змінилась, а змінились періоди виникнення, а саме січень-лютий 2022, вересень, листопад, грудень 2022року та січень 2023 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Суд закрив підготовче провадження у справі ухвалою від 19.04.2023, тому позивач подав заяву про зміну предмету позову вже з пропуском строку, встановленого ст. 46 ГПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
З огляду на викладене, суд залишає заяву позивача про зміну предмету позову без розгляду, оскільки вона подана в порушення норм ГПК України вже після закриття підготовчого провадження.
Посилання позивача на те, що зміна предмету позову виникла після отримання відзиву від відповідача не є поважною причиною пропуску строку для подання такої заяви, оскільки суд додатково враховує, що відзив на позов подано з пропуском строку, тому він до уваги судом не приймається.
Крім того, 09.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив.
Засідання 17.05.2023 не відбулось через перебування судді на лікарняному, через що суд ухвалою від 22.05.2023 призначив розгляд справи по суті на 07.06.2023. Зазначена ухвала направлена на електронні пошти представників сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд
02.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ-АГЕНТ" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРЛОВСЬКИЙ 2012" (відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 299 з додатками (а. с. 38-46), за умовами якого позивач зобов`язався продавати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купованої) енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).
Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору (п. 3.1 договору) - з 20.02.2021. Також в цій заявці зазначено, що у відповідача укладено договір розподілу електричної енергії з АТ "ДТЕК Одеські електромережі".
Відповідно до Комерційної пропозиції (додаток № 2 до договору) строк дії договору до 31.12.2021. Договір вважається автоматично продовженим на один календарний рік, якщо жодна із сторін не направила другій стороні письмове повідомлення про розірвання договору за 21 день до дня його закінчення.
Згідно з п. 5 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.
Відповідно до п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.
Згідно з ч. 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.
Відповідно до п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
На даний час відповідно до п. 10 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на АТ "ДТЕК Одеські електромережі".
У позивача існують договірні відносини з АТ "ДТЕК Одеські електромережі" на підставі договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № 185.
З огляду на викладене, позивач отримав від АТ "ДТЕК Одеські електромережі" дані про обсяги спожитої відповідачем електричної енергії, зокрема:
- у вересні 2022 року 7604 кВт/год,
На підтвердження зазначеного позивачем додано до позовної заяви копію довідки АТ "ДТЕК Одеські електромережі" від 09.02.2023 № 101/29/03-1712.
На підставі зазначених даних позивачем було виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 858353,58грн:
№ 299220719 від 05.08.2022 за липень 2022 на суму 121943,88 грн термін оплати до 12.08.2022
№ 299221019 від 04.11.2022 за жовтень 2022 на суму 196626,65грн термін оплати до 11.11.2022
№ 299221119 від 05.12.2022 за листопад 2022 на суму 193828,57грн термін оплати до 12.12.2022
№ 299221219 від 04.01.2023 за грудень 2022 на суму 181477,81 грн термін оплати до 11.01.2023
та відповідні акти купівлі-продажу електричної енергії.
При цьому, в рахунку від 05.08.2022 зазначено, що станом на 01.07.2022 заборгованість відповідача становить 456486,93 грн, сплачено в поточному періоді - 0 грн, загальна сума заборгованості 578430,81 грн.
В подальшому, в кожному рахунку зазначено, який борг у відповідача існує станом на перше число, скільки сплачено в поточному періоді, скільки нараховано в поточному періоді та яка сума повинна бути сплачена відповідачем всього.
Так, у останньому рахунку за січень 2023 № 299230119 від 06.02.2023 зазначено, що відповідачу необхідно сплатити позивачу 788106,34 грн за спожиту електричну енергію.
З огляду на викладене, всього відповідач спожив електроенергії відповідно до наданих позивачем рахунків на суму 1314840,51грн.
Відповідно до п 5.6 договору оплата рахунку має бути здійснена споживачем у строк, зазначений в рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.
Відповідач частково розрахувався за спожиту електроенергію в сумі 826734,17грн:
платіжне доручення № 86 від 03.11.2022 на суму 104242,70 грн
платіжне доручення № 82 від 03.11.2022 на суму 121943,88 грн
платіжне доручення від 15.02.2023 № 14 на суму 300000грн.
Відповідно до п. 4.24 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою укладають договір щодо реструктуризації заборгованості та оформлюють графік погашення заборгованості, який є додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.
Суду не надано доказів того, що між сторонами укладався графік погашення заборгованості.
Враховуючи, що відповідач несвоєчасно оплачував рахунки, позивач відповідно до п. 4.24 ПРРЕЕ зараховував кошти, які надходили від відповідача як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення, адже як зазначено вище, в кожному рахунку позивачем зазначалось, яка заборгованість існує на перше число місяця.
З огляду на викладене, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача за спожиту електроенергію становить 488106,34 грн.
Статтею 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.
Відповідач доказів перерахування боргу в сумі 488106,34 грн станом на день розгляду спору не подав, тому позовні вимоги про стягнення 488106,34 грн основного боргу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.
Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).
Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Згідно з умовами Комерційної пропозиції (додаток № 2 до договору) за внесення платежів, передбачених умовами договору, в порушення термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, враховуючи день фактичної оплати.
Враховуючи викладене, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі 9065,18 грн сплаченого судового збору покладаються на відповідача.
Крім того, позивачу підлягає поверненню 4500 грн судового збору відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір", оскільки ним було зменшено розмір позовних вимог на 300000грн.
На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 червня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова