ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Справа № 915/500/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 31862978)

до відповідача: Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42А; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 31821381)

про: стягнення 120 035,99 грн,

Суть спору:

03.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 41 від 29.03.2023 (з додатками), в якій просить суд:

1. Відкрити провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ» до Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42А, ) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій).

2. Стягнути з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ» () заборгованість, інфляційні втрати та 3 % річних за договором № 8057 від 19 березня 2021 року у сумі 120 грн 99 коп.: 90 127 гривень 56 коп. - основний борг за неоплачений товар, інфляційне збільшення заборгованості 26 389 грн 75 коп., 3 % річних 3 518 грн 68 коп.

3. Призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

4. Стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору закупівлі товару № 8057 від 19.03.2021, з додатком до нього; видаткових накладних (7 шт.); довіреностей на отримання цінностей (4 шт.); податкової накладної (1 шт.); відомості по взаєморозрахунках з контрагентами за період з 19.03.2021 по 29.03.2023; банківської виписки з рахунку; застосування норм статей 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 193, 216, 217 Господарського кодексу України; та мотивовані порушенням відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Ухвалою суду від 10.04.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/500/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; зобов`язано позивача у строк до 01.05.2023 надати суду письмові пояснення щодо розбіжностей в реквізитах спірної видаткової накладної, зокрема: посилання за текстом позовної заяви на видаткову накладну № 6547 від 24.11.2021 на суму 90 127,56 грн, в той час як в додатках до позовної заяви наявна копія видаткової накладної № 6457 від 24.11.2021 на суму 90 127,56 грн; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи, на їх адреси місцезнаходження, визначені у відповідності до приписів ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Так, позивач отримав копію ухвали 19.04.2023, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 524.

Відповідач отримав копію ухвали 17.04.2023, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 532.

19.04.2023 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 19.04.2023 (вх. № 4848/23) про вступ у справу як представника.

21.04.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення № 17 від 17.04.2023 щодо розбіжностей в реквізитах видаткової накладної, у яких товариство зазначає, що при складанні тексту позовної заяви було допущено технічні помилки (описки), та помилково зазначено номер видаткової накладної № 6547, замість правильного № 6457.

28.04.2023 до суду від Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» надійшов відзив на позовну заяву № 17-1714 від 24.04.2023, у якому відповідач зазначає, що станом на день подання відзиву ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» має перед ТОВ «ТАЛАНЛЕГПРОМ» зобов`язання по оплаті за товар, поставлений за видатковою накладною № 6457 від 24.11.2021 в сумі 90 127,56 грн. Водночас, заявник зазначає, що тривала затримка в оплаті за отриманий товар була зумовлена складним фінансовим станом ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», який з 24.02.2022у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України значно ускладнився та погіршився.

09.05.2023 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 09.05.2023 (вх. № 5865/23), у якій заявник повідомляє суд про те, що 08 травня 2023 року ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», на виконання зобов`язань по оплаті за поставлений товар за Договором закупівлі товару №8057 від 19.03.2021, перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «ТАЛАНЛЕГПРОМ» 90 127,56 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №888 від 08.05.2023 року; та просить суд долучити платіжну інструкцію №888 від 08.05.2023 до матеріалів справи №915/500/23 та врахувати під час ухвалення судового рішення.

Станом на час розгляду справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 252 ГПК України).

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2021 року між Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ», як постачальником, був укладений Договір закупівлі товару № 8057 (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, поставити покупцю - захисне взуття (надалі - Товар), зазначений в Специфікації № 1 (ЛОТ №1, ЛОТ №2). що є Додатком №1 до цього Договору, а покупець взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити поставлений Товар в порядку та строки, передбачені даним Договором. Код ДК 021:201 5 - 1 8830000-6 (Захисне взуття) (п. 1.1).

За умовами наведеного Договору:

- загальна кількість Товару, що підлягає поставці, по сортам, групам, підгрупам. видам, маркам, типам, розмірам визначаються Специфікацією № 1 (Специфікаціями) до Договору (п. 1.2);

- постачальник зобов`язується поставити Товар на умовах поставки DDP склад перевізника, м. Миколаїв, Нова пошта №1 вул. Героїв України, 13, або Делівері №1, вул. Мала Морська, 112, або М.Миколаїв, пр-т Богоявленськиті 42а, склад покупця, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року (п. 3.2);

- право власності па Товар та ризик випадкової загибелі або пошкодження Товару переходять до «Покупця» з моменту його поставки, згідно п. 3.2 даного Договору (п. 3.3);

- поставка Товару здійснюється за цінами, які визначені у Специфікації № 1 (Специфікаціях) і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою Товару (п. 4.1);

- ціна Договору становить 760 327,20 грн, в тому числі ПДВ 126 721,20 грн. Ціна Договору може бути зменшена у зв`язку із зменшенням фактичного обсягу видатків покупця, узгодженої Сторонами зміни ціни Товару в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості Товару, шляхом підписання Додаткової угоди до цього Договору (п. 4.6);

- оплата за поставлений Товар має бути здійснена згідно отриманого рахунку постачальника не пізніше 15 календарних днів від дати поставки і здійснення постачальником реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 5.2);

- покупець зобов`язаний, зокрема: належно виконувати умови даного Договору, у тому числі вчасно та в повному обсязі здійснювати оплату вартості отриманого Товару у відповідності до умов даного Договору (п. 7.1.1);

- постачальник зобов`язаний, зокрема: забезпечити своєчасну поставку товару, згідно умов даного Договору (п. 7.3.1);

- даний Договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2021 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором (п. 12.2).

Між сторонами також була погоджена та підписана Специфікація № 1 від 19.03.2021, яка є Додатком № 1 до Договору № 8057.

Договір з додатком до нього скріплений підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як постачальника, про стягнення з відповідача, як покупця, заборгованості за поставлений товар, а також процентів річних та інфляційних витрат, нарахованих внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини порушення відповідачем строків виконання зобов`язання за договором, зокрема, в частині своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого товару.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір закупівлі товару № 8057 від 19.03.2021 з Додатком № 1 від 19.03.2021;

- видаткові накладні: № 2035 від 07.05.2021, № 2407 від 25.05.2021, № 2502 від 28.05.2021, № 3555 від 20.07.2021, № 3537 від 20.07.2021, № 6457 від 24.11.2021, № 6667 від 30.11.2021;

- довіреності на отримання ТМЦ (4 шт.);

- податкова накладна № 596 від 24.11.2021;

- відомість по взаєморозрахунках з контрагентами за період з 19.03.2021 по 29.03.2023;

- банківська виписка з рахунку.

Відповідач надав суду такі докази:

- платіжна інструкція № 888 від 08.05.2023.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вищенаведеного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ» поставило Державному підприємству «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ», а останнє прийняло у власність товар на загальну суму 717 048,96 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень видатковими накладними:

- № 2035 від 07.05.2021 на суму 261 911,16 грн;

- № 2407 від 25.05.2021 на суму 135 544,32 грн;

- № 2502 від 28.05.2021 на суму 43 216,32 грн;

- № 3555 від 20.07.2021 на суму 2 700,00 грн;

- № 3537 від 20.07.2021 на суму 180 961,08 грн;

- № 6457 від 24.11.2021 на суму 90 127,56 грн;

- № 6667 від 30.11.2021 на суму 2 588,52 грн.

Відповідач, в свою чергу оплату за поставлений товар здійснив частково на суму 626 921,40 грн, що вбачається з наявних у матеріалах справи відомості по взаєморозрахунках з контрагентами за період з 19.03.2021 по 29.03.2023 та банківської виписки з рахунку, зокрема: платіж від 27.05.2021 на суму 261911,16 грн; платіж від 11.06.2021 на суму 178760,64 грн; платіж від 30.07.2021 на суму 180961,08 грн; платіж від 30.07.2021 на суму 2700,00 грн; платіж від 24.12.2021 на суму 2 588,52 грн.

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, решта товару на суму 90 127,56 грн на момент подання позову оплачена не була.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належної оплати за поставлений товар закон покладає на покупця.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не представив, доводів позивача не заперечив.

Таким чином, відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду доказів відсутності заборгованості перед кредитором за спірними зобов`язаннями.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасності оплати за поставлений товар за видатковою накладною № 6457 від 24.11.2021 на суму 90 127,56 грн, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Судом перевірено розрахунок основної заборгованості та встановлено, що позивачем суму заборгованості в розмірі 90 127,56 грн зазначено правильно.

За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені.

Водночас, в період розгляду даної справи, як вбачається з наданих відповідачем доказів (копія платіжної інструкції платіжна інструкція № 888 від 08.05.2023), Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» здійснило оплату суми основного боргу в розмірі 90 127,56 грн (в повному обсязі).

Таким чином, враховуючи, що відповідачем погашено заявлену позивачем за даним позовом до стягнення суму основного боргу за Договором, між сторонами не залишилось спірних питань по суті спору у вказаній частині вимог.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що у даній справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості за Договором у розмірі 90 127,56 грн відсутній предмет спору у зв`язку з тим, що відповідачем вказана заборгованість погашена.

Отже, беручи до уваги наведені норми та обставини, провадження у даній справі в частині стягнення основної заборгованості за спірним Договором підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, внаслідок невиконання грошового зобов`язання позивачем було нараховано відповідачу (згідно наданих до позовної заяви розрахунків):

- 3 проценти річних в розмірі 3 518,68 грн за період з 10.12.2021 по 29.03.2023;

- інфляційні втрати в розмірі 26 389,75 грн за період з грудня 2021 року по лютий 2023 року.

Щодо заявлених до стягнення сум інфляційних витрат та 3% річних суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.

Судом перевірено наведений позивачем розрахунок 3 процентів річних та інфляційних втрат та встановлено, що відповідні нарахування позивачем проведено правильно.

За такого позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, відомості про розподіл судових витрат.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, з урахуванням приписів ч. 9 ст. 129 ГПК України судовий збір у даній справі покладається на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, крім того судовий збір сплачений за мінімальною ставкою, яка передбачена для звернення до суду з вимогами про захист свого порушеного права щодо стягнення 120 035,99 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 231, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі № 915/500/23 в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості за Договором закупівлі товару № 8057 від 19.03.2021 (видаткова накладна № 6457 від 24.11.2021) на суму 90 127,56 грн за відсутністю предмета спору.

3. Стягнути з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42А; ідентифікаційний код 31821381) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код 31862978) 3 % річних в розмірі 3 518,68 грн, інфляційні втрати в розмірі 26 389,75 грн, а також 2684,00 грн судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛАНЛЕГПРОМ» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код 31862978);

Відповідач: Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «ЗОРЯ»-«МАШПРОЕКТ» (54018, м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 42А; ідентифікаційний код 31821381).

Повне рішення складено та підписано судом 09.06.2023.

Суддя О.Г. Смородінова