ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/990/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор ринку", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія", смт. Есхар, Чугуївський р-н
про стягнення 3413,78 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2023 року Акціонерне товариство "Оператор ринку" (Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" загальну суму заборгованості у розмірі 3413,78 грн за послуги оператора ринку (де: основна заборгованість (фіксований платіж за участь у РДН/ВДР за лютий 2022 року) у розмірі 3 174,19 грн, пеня - 2684,00 грн), а також суму судового збору.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.03.2023 відкрито провадження у справі № 922/990/23 розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення.

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 20.03.2023 повернулась на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи; в розумінні п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, копія ухвали від 20.03.2023 вважається врученою відповідачу.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.03.2023.

Враховуючи вищевказане суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений судом про розгляд спору за його участю. У той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалами Господарського суду Харківської області та визначеними у ній датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Суд приймає до уваги, що сторонам створені належні умови для надання усіх необхідних доказів, надано достатньо часу для підготовки до судового розгляду справи.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Суд зазначає, що ним були здійснені заходи щодо належного повідомлення Відповідача стосовно розгляду справи та надання до суду відповідних доказів, заперечень проти позову (за наявності), щодо вказівки на незгоду з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

А також судом повідомлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з тим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Через постійні обстріли міста Харкова ворожими військами будівля, у якій розміщується Господарський суд Харківської області, зазнала пошкоджень, а приміщення суду зазнали часткових руйнувань. З моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій на території Харківської області суд не може забезпечити безпеку учасників судових проваджень, апарату суду, суддів, а тому вимушений обмежити присутність осіб у приміщенні суду до нормалізації обстановки з безпекою у регіоні та усунення руйнувань, у зв`язку з чим, у господарському суді Харківської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Проте, Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя.

Згідно з ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи встановленого ст. 248 ГПК України, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Судом установлено, що станом на момент ухвалення рішення, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило, а також не надано відповіді на відзив.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки, відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа розглядається судом за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд установив такі обставини.

Законом України «Про ринок електричної енергії» визначено правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 2 Закону України Про ринок електричної енергії, основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами ринку на добу наперед та внутрішньодобового ринку.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України Про ринок електричної енергії, правила ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку визначають, зокрема, порядок реєстрації учасників ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами купівлі-продажу електричної енергії на цих ринках, порядок організації та проведення торгів, порядок визначення ціни на електричну енергію, у тому числі у разі неконкурентної поведінки, порядок проведення розрахунків на цих ринках, порядок визначення вартості послуг оператора ринку та порядок її оплати, порядок розкриття інформації та оприлюднення інформації, порядок врегулювання спорів між оператором ринку та учасниками ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, порядок внесення змін до правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 Закону України Про ринок електричної енергії, оператор ринку забезпечує функціонування ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, а також здійснює організацію купівлі-продажу електричної енергії для доби постачання на підставі ліцензії. Оператор ринку створює організаційні, технологічні, інформаційні та інші умови для здійснення регулярних торгів за правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, укладання і виконання договорів та розрахунків за ними, зокрема визначає уповноважений банк або клірингову установу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 324 утворено Державне підприємство Оператор ринку. Наказом Міністерства енергетики України від 20 грудня 2021 року № 344 "Про створення Акціонерного товариства "Оператор ринку" створене Акціонерне товариство "Оператор ринку" у процесі перетворення Державного підприємства "Оператор ринку" в акціонерне товариство та затверджено статут Акціонерного товариства Оператор ринку.

Згідно Статуту Акціонерного товариства "Оператор ринку", Товариство є правонаступником Державного підприємства "Оператор ринку".

Так, відповідно до п. 3.1 Статуту ДП Оператор ринку, затвердженого наказом міністерства енергетики України від 20 грудня 2021 року № 344 товариство утворено з метою забезпечення функціонування ринку електричної енергії на добу наперед (далі - ринок на добу наперед) та внутрішньодобового ринку електричної енергії (далі - внутрішньодобовий ринок), а також організації купівлі-продажу електричної енергії, а також отримання прибутку від провадження господарської діяльності. Предметом діяльності товариства є, зокрема, забезпечення функціонування ринку на добу наперед та внутрішньодобового ринку, організація купівлі-продажу електричної енергії на ринках електричної енергії; реєстрація учасників ринку на добу наперед та внутрішньодобовому ринку; ведення та оприлюднення реєстру таких учасників на офіційному веб-сайті підприємства (п. 3.3 статуту).

Пунктом 2 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що оператор ринку реєструє учасників ринку на добу наперед та внутрішньодобового ринку, забезпечує ведення та оприлюднення відповідного реєстру.

Частиною 1 ст. 67 Закону України Про ринок електричної енергії установлено, що в Україні функціонує єдиний ринок "на добу наперед" та внутрішньодобовий ринок. Для участі на ринку "На добу наперед" та внутрішньодобовому ринку учасники ринку укладають з оператором ринку договір про участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, типова форма якого є невід`ємною частиною правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку. Оператор ринку не має права відмовити в укладенні договору про участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, якщо учасник ринку належним чином виконав усі умови правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку щодо доступу до ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14 березня 2018 року № 308 (з подальшими змінами) затверджено Правила ринку на добу наперед та внутрішньодобового ринку (далі - Правила РДН/ВДР).

Відповідно до п. 2.1.1 гл. 2.1 розділу ІІ Правил РДН/ВДР учасники ринку, що бажають стати учасниками РДН/ВДР, повинні: надати оператору ринку (далі - ОР) заяву про участь у РДН та ВДР; укласти договір про участь у РДН та ВДР.

Згідно п. 2.1.2 гл. 2.1 розділу ІІ Правил РДН/ВДР, учасник ринку набуває статусу учасника РДН/ВДР з дати набрання чинності договором про участь у РДН та ВДР.

Пунктом 2.1.8 гл. 2.1 розділу ІІ Правил РДН/ВДР визначено, що договір про участь у РДН та ВДР набирає чинності з дати, зазначеної у ньому.

Так, ч. 5 п. 1.7.10 гл. 1.7 розділу І Правил РДН/ВДР визначено, що оператор ринку зобов`язаний оприлюднювати інформацію, що не є конфіденційною, в тому числі, реєстр учасників РДН/ВДР.

Пунктом 2.1.7 гл. 2.1 розділу ІІ Правил РДН/ВДР закріплено, що після отримання ОР підписаного зі сторони заявника договору про участь у РДН та ВДР у двох примірниках ОР за 2 робочі дні: підписує, реєструє та повертає один примірник договору заявнику; реєструє учасника РДН/ВДР; інформує Регулятора та інших учасників РДН/ВДР про реєстрацію нового учасника РДН/ВДР шляхом розміщення відповідної інформації на власному веб-сайті.

Таким чином, реєстрація нового учасника РДН/ВДР здійснюється оператор ринку шляхом включення інформації про учасника до реєстру учасників РДН/ВДР.

Крім того, відповідно до пункту 2.1.7 глави 2.1 розділу ІІ Правил РДН/ВДР, повідомлення інших учасників про реєстрацію нового учасника здійснюється шляхом оприлюднення реєстру учасників РДН/ВДР на веб-сайті оператор ринку.

Станом на день подання заяви участь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" у РДН/ВДР було припинено, а тому учасник відсутній в реєстрі учасників РДН/ВДР розміщеному/опрелюдненому на веб-сайті оператора ринку.

На підтвердження реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія " учасником РДН/ВДР 28 червня 2019 року між ДП "Оператор ринку" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія " укладено договір про участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку № 11/01.

До договору вносилися зміни додатковими угодами: № 1 від 11.10.2019, № 2 від 08.01.2020, № № 3 від 05.03.2020, № 4 від 10.06.2021, № 5 від 29.07.2021, листами позивача: № 02-22/138 від 29.12.2021, № 6 від 18.01.2022 та № 7 від 19.08.2022.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору (несплата послуг) ДП "Оператор ринку" листом від 10.02.2022 № 03/31-543 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" про призупинення участі у РДН/ВДР з 11.02.2022.

Листом від 10.01.2023 № 03-31/65 ДП "Оператор ринку" повідомило відповідача про припинення з 11.01.2023 участі у РДН/ВДР та розірвання договору з 11.01.2023.

Пунктом 8.4 договору розірвання цього договору не звільняє сторони від повного виконання ними своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі в частині розрахунків, що виникли до його розірвання.

Відповідно до пункту 4.4.9 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР та пункту 3.6 договору передбачено не нарахування оператором ринку плати за його послуги лише у разі призупинення участі за заявою самого учасника. В інших випадках, у тому числі призупинення оператором ринку участі у РДН/ВДР учасника у зв`язку з несплатою послуг, положення Правил РДН/ВДР та Договору про участь у РДН/ВДР зобов`язують оператора ринку нараховувати учаснику РДН/ВДР відповідні платежі за участь у РДН/ВДР, а учасника РДН/ВДР - оплачувати їх. При цьому, як вбачається з Правил РДН/ВДР та умов договору така оплата має бути здійснена незалежно від того приймав учасник РДН/ВДР участь у торгах, чи ні.

Згідно пункту 1.1 договору оператор ринку забезпечує функціонування ринку "на добу наперед" (далі - РДН) та внутрішньодобового ринку (далі - ВДР), створює організаційні, технологічні, інформаційні та інші умови для здійснення регулярних торгів за Правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 308 (далі - Правила РДН/ВДР), укладання і виконання договорів про купівлю-продаж електричної енергії на РДН/ВДР та розрахунків за ними, а учасник використовує такі умови з метою участі у торгах, купівлі-продажу електричної енергії та врегулювання відповідних фінансових зобов`язань згідно з Правилами РДН/ВДР.

Відповідно до п. 1 п. 2.3 договору учасник зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства України, виконувати Правила РДН/ВДР, Правила ринку, умови договорів, що укладатимуться на РДН/ВДР, та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії».

Підпунктом 8 п. 2.3 договору закріплено обов`язок учасника оплачувати послуги оператора ринку у встановлені цим договором строки.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що оплата послуг оператором ринку, що надаються за цим договором і пов`язані із провадженням діяльності зі здійснення функцій оператора ринку, складається з фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та платежу за здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР.

Пунктом 3.2 договору закріплено, що оператор ринку розраховує розміри фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та тарифу на здійснення операцій купівлі- продажу на РДН/ВДР відповідно до Правил РДН/ВДР та повинен оприлюднити їх на власному веб-сайті не пізніше 30 днів до введення в дію.

Згідно п. 4.4.3 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР оператор ринку розраховує та погоджує з Регулятором розміри фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР та тарифу на здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР.

Так, на виконання пункту 4.4.3 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР постановою НКРЕКП від 18 листопада 2020 року № 2124 погоджено фіксований платіж за участь на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку на 2022 рік у розмірі 2645,16 грн (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 3174,19 грн.

Відповідно до статті 188.1 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Враховуючи вищевикладене, вартість послуг оператора ринку (фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР), що підлягає оплаті відповідно до умов договору становить 3174,19 грн з розрахунку:

2645,16 грн (без ПДВ, фіксований платіж за участь у РДН/ВДР погоджений Постановою НКРЕКП від 18.11.2020 № 2124) * 1,2 (ПДВ) = 3174,19 грн.

Згідно п. 4.4.4 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР фіксований платіж оплачується щомісяця у вигляді повної попередньої оплати. Оператор ринку у перший робочий день кожного календарного місяця надає учасникам РДН/ВДР рахунки на сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР за відповідний календарний місяць. Пунктом 4.4.6 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР встановлено, що учасники РДН/ВДР зобов`язані оплатити рахунки, що формуються відповідно до пункту 4.4.4 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР, протягом трьох робочих днів з дати їх формування.

Аналогічні обов`язки ТОВ "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" закріплені умовами договору.

Пунктом 3.3 договору встановлено, зокрема фіксований платіж за участь у РДН/ВДР оплачується щомісяця шляхом здійснення повної попередньої оплати.

Оператор ринку у перший робочий день кожного календарного місяця надає учаснику рахунок на сплату фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР за відповідний місяць.

Пунктом 3.5 договору визначено, що учасник зобов`язаний оплатити рахунки, що надаються оператором ринку відповідно до пункту 3.3 цього договору, протягом трьох робочих днів з дати їх формування.

Відповідно до підпунктів 1 та 4 пункту 1.6.1 глави 1.6 розділу І Правил РДН/ВДР обмін інформацією між оператором ринку та учасниками РДН/ВДР здійснюється через програмне забезпечення оператора ринку із застосуванням КЕП та поштою.

Таким програмним забезпеченням AT "Оператор ринку" є система XMtrade®/PXS.

Згідно позиції касаційної інстанції (зокрема в постановах Вищого господарського суду України від 06 грудня 2012 року у справі № 910/6660/16, від 02 листопада 2016 року № 910/7046/16) рахунок-фактура носить лише інформаційний характер та не підтверджує факт здійснення господарської операції, а відсутність рахунків ніяким чином не перешкоджає виконанню зобов`язання з оплати, зважаючи на те, що договір містить реквізити сторін, у т. ч. дані щодо рахунку позивача.

Відповідно до витягу з програмного комплексу оператора ринку - XMtrade® |РХ рахунок-фактуру № на оплату послуг (фіксований платіж за участь РДН/ВДР) за лютий 2022 року у розмірі 3174,19 грн сформовано 01.02.2022.

На виконання пункту 3.3 договору AT "Оператор ринку" відповідачу направлено вимогу про сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР від 07 жовтня 2022 року № 01-42/1396 та повторно рахунок - фактури від 01.02.2022 № 0, що підтверджується описом вкладення в цінний лист № 651 та фіскальним чеком.

Крім того, відповідно до пункту 4.4.7 глави 4.4 розділу IV Правил РДН/ВДР оператор ринку до п`ятого числа кожного місяця формує та надсилає поштою учасникам РДН/ВДР (або за письмовим зверненням учасника РДН/ВДР іншим прийнятним для ОР та учасника РДН/ВДР засобом комунікації) акти приймання-передачі наданих послуг за попередній (звітний) місяць у паперовому вигляді, підписані уповноваженою особою оператора ринку, у двох примірниках. Учасник РДН/ВДР після отримання акта приймання-передачі наданих послуг на РДН/ВДР повинен підписати його та повернути один примірник поштою (або за письмовим зверненням учасника РДН/ВДР іншим прийнятним для оператора ринку та учасника РДН/ВДР засобом комунікації) не пізніше ніж до кінця місяця, наступного за звітним.».

Так, на виконання пункту 3.7 договору оператором ринку підготовлено акт приймання-передачі наданих послуг за лютий 2022 року (далі - акт), який згідно з пунктом 1.6.11 глави 1.6 розділу І Правил РДН/ВДР були направлено відповідачу через програмне забезпечення оператора ринку система торгівлі електричною енергією (ETS/UA), про що свідчить витяг з програми.

У зв`язку з вищевикладеним, відправлений оператором ринку до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" акт за лютий 2022 року підписано відповідачем. Вартість послуг оператора ринку (фіксований платіж за участь у РДН/ВДР за лютий 2022 року) відображено в акті та складає 3174,19 грн за місяць, що відповідає сумі зазначеної в рахунку-фактурі від 01.02.2022 № та сумі погодженої постановою НКРЕКП від 17.11.2021 № 2236.

Таким чином, відповідач не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань за договором, чим порушив умови пунктів 3.3 та. 3.5 договору щодо сплати фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги оператора ринку за лютий 2022 року у сумі 3174,19 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, в тому числі передбачені пунктом 1.1 договору та вимоги передбачені Правилами РДН/ВДР.

Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором, зокрема, не оплачує послуги оператора ринку (фіксований платіж за участь у РДН/ВДР).

Станом на момент звернення до суду із зазначеним позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" заборгованість не сплачено та відповідь не надано.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно пункту 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Спірний договір, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Загальні положення про послуги визначені главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За правилами частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3174,19 грн основного боргу (фіксований платіж за участь у РНД/ВДР за лютий 2022 року) слід задовольнити.

Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 239,59 грн суд зазначає.

Згідно пункту 4.2 договору у разі прострочення учасником строку оплати послуг оператору ринку, установленого цим договором, з наступного дня після закінчення строку оплати учаснику нараховується пеня в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу (але не більше облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 239,59 грн пені задовольнити.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВ Нафтогазовидобувна компанія" (адреса: 63524, Харківська обл., Чугуївський р.-н, смт. Есхар, вул. 152 Стрілецької Дивізії, буд. 16; ) на користь Акціонерного товариства "Оператор ринку" (адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ) загальну суму заборгованості у розмірі 3413,78 грн за послуги оператора ринку (де: основна заборгованість (фіксований платіж за участь у РДН/ВДР за лютий 2022 року) у розмірі 3 174,19 грн, пеня - 2684,00 грн), а також 2684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "08" червня 2023 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п. п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін