ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/659/23

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт ойл карт», м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

про стягнення грошових коштів

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи) та процесуальні дії у справі

1.1. 01.03.2023 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області (далі - суд) звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА» (далі - ТОВ «е-Кард ЮА», позивач) із позовною заявою №99529/20 від 21.02.2023 (вх. №585/23 від 02.03.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт ойл карт» (далі - ТОВ «Смарт ойл карт», відповідач) про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 208 900,46грн, з яких: 175 527,05грн - основний борг; 15 794,50грн - 15% річних; 17 578,91грн - інфляційні втрати. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 133,52грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки в частині здійснення оплати за поставлений товар.

1.2. Відповідач правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

2. Процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 07.03.2023, зокрема: прийнято відповідну позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; установлено строк сторонам для подачі заяв по суті справи, визначених ст. 161 ГПК України.

2.2. Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

У свою чергу, судом із урахуванням п. 5.8 Положення

про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від

17.08.2021 №1845/0/15-21, проаналізовано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.03.2023 та встановлено відсутність у ТОВ «Смарт ойл карт» офіційної електронної адреси.

За таких обставин, ухвала суду від 07.03.2023 була направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача, яка визначена відповідно до ч. 2 ст. 27 ГПК України, а саме: « 08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 50».

22.03.2023 до суду повернулось поштове відправлення (вищевказана ухвала суду) із довідкою засобів поштового зв`язку від 20.03.2023, в якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи зазначене, ТОВ «Смарт ойл карт» вважається належним чином повідомленим про розгляд справи №911/795/23 у Господарському суді Київської області.

Аналогічна правова позиція щодо повідомлення сторони у справі та повернення кореспонденції суду із причиною «відсутній за вказаною адресою» викладена, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1. 15.09.2021 між ТОВ «е-Кард ЮА» (постачальник) та ТОВ «Смарт ойл карт» (покупець) укладено договір №99529/21 від 15.09.2021 (далі - Договір) відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується забезпечити покупцеві поставку товарів та послуг в мережі стацій через систему Е100, з використанням карток, а покупець зобов`язується приймати товари та послуги у власність та оплачувати їх вартість на умовах даного договору (т. 1 а.с. 5-8).

У свою чергу, за змістом вказаного Договору: товаром вважається бензин, дизельне паливо AdBlue, зріджений нафтовий газ-паливо, інші види нафтопродуктів та продуктів нафтопереробки; послугами - мийка, стоянка, використання платних доріг, «Call-center», автосервіс, конвой, інші послуги, які надаються з використанням картки або її ідентифікаційних даних; системою Е100 - учасники (суб`єкти господарювання та/або їх уповноважені представники), які можуть вести облік угод покупця та/або здійснювати відпуск товарів/надання послуг, з використанням карток; угодою - відпуск (надання) товарів та/або послуг учасником системи Е100 покупцю (пред`явнику картки) в рамках цього договору; розрахунковим періодом - проміжок часу, протягом якого покупець здійснює угоди з використанням карток, а постачальник веде облік цих карток (даним договором встановлюється 2 розрахункових періоди: перший - з 1 числа по 15 число поточного місяця, та другий - з 16 числа по останній день місяця).

Згідно п. 1.2 Договору найменування, асортимент товару та послуг, які постачальник повинен поставити покупцю визначаються усною заявкою пред`явника картки.

Кількість товару, що поставлено в рамках цього договору, відображається в рахунках на оплату, додатках до рахунків на оплату, видаткових накладних та актах прийому-передачі товару (п. 2.2 Договору).

Даним договором постачальник забезпечує покупцеві можливість використання карток для придбання (отримання) товарів та/або послуг на автозаправних станціях і пунктах дорожнього сервісу, що перебувають на митній території України (мережа станцій). Підписанням даного договору, покупець підтверджує що він повідомлений про те, що постачальник здійснює лише посередницьку діяльність у торгівлі паливом (реалізація за допомогою смарт-карток Е100). Постачальник не здійснює операції з фізичного отримання та відпуску пального, а є тільки посередником, не має при цьому власних автозаправних станцій, місць зберігання пального та інших об`єктів (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору поставка товару покупцю здійснюється партіями, на умовах EXW (Інкотермс 2010), шляхом заправлення транспортного засобу через паливо роздавальні колонки, з використанням терміналів. Під партією товару сторони розуміють товари в кількості та асортименті, передані покупцю на АЗС, згідно усної заявки покупця (пред`явлення картки) виходячи з потреб покупця. Товар відпускається при умові: пред`явлення картки покупцем (пред`явником картки) та правильного введення пін-коду. Право власності на товар переходить до покупця в момент заправлення товаром транспортного засобу.

Розрахунки, за товари/послуги та Web-послуги, які були поставлені/надані за цим договором, здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору, зокрема, покупець здійснює оплату на підставі рахунку на оплату на умовах відстрочення платежу також покупець має право вносити авансові платежі. Датою оплати є зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Оплата здійснюється в останній день розрахункового періоду, але не пізніше 15ти календарних днів з моменту виникнення у покупця обов`язку щодо оплати, на підставі виставленого рахунку на оплату (п. 4.3 Договору).

Вартість товарів та/або послуг, а також Web-послуг за даним договором вказується постачальником у рахунках на оплату, видаткових накладних/актах прийому-передачі товару та актах наданих послуг (п. 4.6 Договору).

За змістом п. 3.4 Договору, зокрема, сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним договором, в тому числі рахунки на оплату, актів наданих послуг, видаткових накладних, актів прийому-передачі товару, актів прийому-передачі послуг, специфікацій (додатків), актів звірки взаєморозрахунків та інших первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій за даним договором, та застосовуються у бухгалтерському обліку в електронній формі. Первинні облікову документи, складені в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України про електронні документи та електронний документообіг, визнаються сторонами як оригінали.

Будь-яка кореспонденція (інформація) між сторонами в рамках цього договору, буде передаватися сторонами на адреси для листування, електронні адреси, та номери телефонів/факсів, що зазначені в договорів або заяві про зміну адреси, або вручатися під розписку уповноваженому представникові іншої сторони (п. 10.2 Договору).

У п. 4.7 Договору сторони узгодили - якщо постачальник протягом 15ти календарних днів, починаючи від дати отримання покупцем видаткових накладних/актів прийому-передачі товару та/або актів наданих послуг, не одержить від покупця письмового заперечення по даним документам та покупець не дасть докази некоректності вказаних документів, документи вважаються вірними, прийнятими покупцем та покупець вважається таким що згідний з вказаною в них інформацією (кількістю, вартістю отриманих товарів та/або послуг). Сторони погодили що для цілей цього договору дата отримання покупцем видаткових накладних/актів прийому-передачі товару та/або актів наданих послуг при направленні таких документів до покупця засобами електронного зв`язку/за допомогою електронного документообігу вважається такою що збігається з датою відправки таких документів постачальником.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання та укладений на невизначений строк (п. 9.1 Договору).

У п. 11 «Реквізити сторін» Договору зазначено електронну адресу ТОВ «Смарт ойл карт», а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_1».

3.2. Водночас, між ТОВ «е-Кард ЮА» та ТОВ «Смарт ойл карт» підписано акт прийому-передачі карт від 15.09.2021 за яким для забезпечення виконання умов Договору постачальник передав, а покупець прийняв у тимчасове користування ідентифікаційні пластикові картки Е100, які є власністю постачальника відповідно до переліку. При цьому, із змісту п. 2 вказаного акта вбачається, що після закінчення терміну дії карт, зазначеного на них, а також у випадках розірвання вищевказаного договору, за винятком випадків, передбачених договором, картки повинні бути повернені постачальнику.

3.3. На виконання умов Договору постачальник засобами електронного зв`язку направив покупцю на електронну пошту «ІНФОРМАЦІЯ_1» наступні документи:

17.03.2022 - видаткову накладну №71486 від 28.02.2022 на суму 66 292,68грн; акт прийому-передачі товарів №71486 від 28.02.2022 на суму 66 292,68грн; рахунок на оплату №71486 від 28.02.2022 на суму 66 292,68грн (т. 1 а.с. 24-26), із змісту яких вбачається найменування товару «Дизельне паливо, бензин А-92, газ вуглеводневий скраплений, бензин А-95»;

05.09.2022 - видаткову накладну №67034 від 15.02.2022 на суму 109 526,33грн; акт прийому-передачі товару №67034 від 15.02.2022 на суму 109 526,33грн; рахунок на оплату №67034 від 15.02.2022 на суму 109 526,33грн (т. 1 а.с. 20-22), із змісту яких вбачається найменування товару «Газ вуглеводневий скраплений, бензин А-92, дизельне паливо, бензин А-95».

3.4. У свою чергу, як зазначив позивач у своєму позові, відповідач частково оплатив поставлений товар за видатковою накладною №67034 від 15.02.2022 на суму 291,96грн.

3.5. Інших доказів на підтвердження тих чи інших обставин у даній справі сторонами суду надано не було.

4. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є змішаним, оскільки у ньому містяться елементи договору поставки та договору надання послуг.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У свою чергу, суд зазначає, що презумпція договору означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №921/704/20).

Ураховуючи зазначене та те, що відповідний Договір недійсним у судовому порядку не визнавався, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Так, із наданих позивачем доказів вбачається, що останнім на виконання Договору було саме поставлено відповідачу товар на загальну суму на суму 175 819,01грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними та актами прийому-передачі товарів. Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Ураховуючи зазначене та п.п. 4.3, 4.7 Договору, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був вчинити відповідній дії у строк до: 01.04.2022 - за видатковою накладною №67034 від 15.02.2022 на підставі рахунка на оплату №67034 від 15.02.2022 на суму 109 526,33грн; 20.09.2022 - за видатковою накладною №71486 від 28.02.2022 на підставі рахунку на оплату №71486 від 28.02.2022 на суму 66 292,68грн.

Зі свого боку, як зазначив позивач у своєму позові відповідач оплатив відповідний товар лише частково на суму 291,96грн (рахунок від 15.02.2022). Доказів, які б спростовували зазначене, ТОВ «Смайрт ойл карт» суду надано не було, що свідчить про наявність у останнього перед позивачем заборгованості у розмірі 175 527,05грн (109 526,33 - 294,96 + 66 292,68 = 175 527,05).

За таких обставин, зважаючи на те, що своєчасна оплата є одним з основних обов`язків ТОВ «Смайрт ойл карт» належне виконання якого вимагається Договором та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 175 527,05грн.

4.2. Разом з цим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача 15% річних у загальному розмірі 15 794,50грн: за період прострочення з 02.04.2022 по 21.02.2022 (рахунок № 71486 від 28.02.2022); за період прострочення з 21.09.2022 по 21.02.2023 (рахунок №67034 від 15.02.2022).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у п. 7.2. Договору сторони домовились, що у випадку невиконання або неналежного виконання покупцем свого обов`язку по оплаті придбаних товарів та/або послуг у встановлені цим договором строки покупець зобов`язаний сплатити, зокрема, суму боргу, а також 15% річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, у який фактично повинна була надійти оплата.

Ураховуючи зазначене та перевіривши наданий позивачем розрахунок 15% річних (т. 1 а.с. 2) за відповідні періоди прострочення, суд вважає загальну суму у розмірі 17 794,50грн правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

4.3. Щодо нарахованих ТОВ «е-Кард ЮА» інфляційних втрат у розмірі: 12 366,75грн за період з 02.04.2022 по 12.02.2023 (рахунок №71486 від 28.02.2022); 5 212,16грн за період з 21.09.2022 по 21.02.2023 (рахунок №67034 від 15.02.2022), то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

При цьому, щодо нарахування інфляційних втрат, то судом береться до уваги правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19, відповідної до якої при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Суд зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця.

Так, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (т. 1 а.с. 2) за відповідні періоди прострочення, вважає їх арифметично неправильними, у зв`язку із неправильним визначенням позивачем сукупного індексу інфляції. Проте, у перерахунку, сума інфляційних втрат становить більший розмір, аніж заявлений «е-Кард ЮА» у позові, а тому суд, з урахуванням ч. 2 ст. 237 ГПК України дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 17 578,91грн.

5. Щодо судових витрат.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, у п. 4 цього рішення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку із чим судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт ойл карт» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 50, ідентифікаційний код 43629301) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА» (04073, м. Київ, пр.Бандери Степана, буд. 9, корп. 2, офіс 2-301, ідентифікаційний код 43246932) 175 527,05грн (сто сімдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім грн 05 коп.) - основного боргу; 15 794,50грн (п`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири грн 50 коп.) - 15% річних; 17 578,91грн (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім грн 91 коп.) - інфляційних втрат; 3 133,52грн (три тисячі сто тридцять три грн 52 коп.) - судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06.06.2023.

Станом на 06.06.2023 рішення законної сили не набрало.