РІШЕННЯ

18 травня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/346/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

за участі секретаря судового засідання Крутіної Ю.С.

Розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро МХП", вул. Шашкевича, 20 А, м. Рогатин, Рогатинський район, Івано-Франківська область, 77000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро", вул. М.Грушевського, 23, офіс 313, м. Тернопіль, 46001

про стягнення 1 232 764,27 грн заборгованості

За участі представників:

Позивача: Сєркової Світлани Григорівни, довіреність б/н від 11.07.2022 р., свідоцтво серія ЧК № 001065 від 15.01.2019 р.

Відповідача: Кметика Віталія Ярославовича, ордер серія ВО №1042321 від 24.10.2022р.

В судовому засіданні 18.05.2023 року, відповідно до ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агро МХП", м.Рогатин, Івано-Франківська область, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" 1 232 764, 27 грн, в тому числі (згідно прохальної частини позовної заяви): 119 158,80 грн - упущеної вигоди, 185 883,34 грн - збитків, 823 321,12 грн - пені та 104 400,54 грн - штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 09.08.2022 відкрито провадження у справі №921/346/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.09.2022, з подальшим його неодноразовим відкладенням з підстав, зазначених у відповідних ухвалах, востаннє на 22.12.2022.

14.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№7550 від 14.11.2022).

23.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№7831 від 23.11.2022).

Ухвалою суду від 22.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.02.2023 на 11:30 год, про що учасників справи належним чином повідомлено.

В подальшому, розгляд справи по суті судом відкладався на 02.03.2023, 23.03.2023, 27.04.2023, також в судовому засіданні оголошувалась перерва до 18.05.2023 до 15:00 год, про що учасників справи було належним чином повідомлено.

Ухвалою суду від 09.05.2023 задоволено клопотання представника ТОВ "Захід Агро МХП" Сєркової Світлани Григорівни (вх. №3901 від 05.05.2023) про участь в судовому засіданні 18.05.2023 о 15:00 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

18.05.2023 відповідачем подано додаткові письмові пояснення позиції, викладеної у відзиві (вх.№4304 від 18.05.2023).

Позиції учасників справи.

Представник позивача - адвокат Сєркова С.Г., в судових засіданнях позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх.№7831 від 23.11.2022) та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

Додатково, в судових засіданнях 27.04.2023 та 18.05.2023 представник звернула увагу на те, що у прохальній частині позовної заяви помилково зазначено розмір упущеної вигоди 119 158,80 грн без врахування 12 992,99 грн (першої частини недоотриманої вигоди від нереалізованого товару, зазначеної у тексті позовної заяви). Відтак вказує, що загальна сума недоотриманої вигоди від перепроданого товару становить 132 151,79 грн. Поряд з цим, відповідної письмової заяви нею не подано, а ціна позову (1 232 764,27 грн) і розмір сплаченого судового збору за подання даної позовної заяви визначено з урахуванням заявленої суми упущеної вигоди 119 158,80 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено умови Договору поставки №АГД-2310-ЗА від 23.10.2021, а саме не прийнято і не оплачено товар відповідно до Специфікації №5 від 30.11.2021 на суму 6 196 128,00 грн (термін поставки було визначено до 10.12.2021). Тому, керуючись п.2.1. Додатку 1 до Договору поставки, позивач почав проводити переговори щодо перепродажу невідвантаженого товару з іншим Контрагентом. Загальна сума упущеної вигоди перепроданого товару (за нижчою ціною) становить 132 151,79 грн.

Крім того, відповідно до п.5.3 укладеного між сторонами Договору поставки №АГД-2310-ЗА від 23.06.2021, позивач просить стягнути з відповідача 185 883,84 грн збитків, розрахованих у розмірі 3% від загальної суми замовлення (6 196 128,00 грн).

Також, у зв`язку із простроченням оплати товару, відповідно до п.5.2 вищевказаного Договору, позивачем нараховано і заявлено до стягнення з відповідача за період з 08.12.2021 по 30.06.2022: 823 321,12 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також 104400,51 грн 3% річних. При цьому, позивач просить суд врахувати, що відповідач протягом періоду за який нарахована пеня, не реалізував свого права на відмову від укладеного договору, не надіслав повідомлення про відмову, розірвання, та не пояснив причин своєї неправомірної поведінки щодо невиконання взятих на себе зобов`язань, тому вважає, що застосування до нього штрафних санкцій відповідає вимогам ст.232 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні та згідно поданого відзиву на позов (вх.№7550 від 14.11.2022) проти позову заперечив.

Зокрема, просить суд врахувати, що у п.3 Додатку №2 до Договору поставки №АГД-2310-ЗА від 23.10.2021 зазначено, що загальна вартість (ціна) даного Договору не перевищує 10 000 000 грн з урахуванням ПДВ. Водночас, загальна вартість Товару, законтрактованого за умовами Договору згідно Специфікацій №№1-5, становить 11 996 448,00 грн, що не відповідає умовам п.3 Додатку №2 до Договору.

Пунктом 4 Специфікації №5 від 30.11.2021 року визначено, відповідно до п.5 Додатка 2 Контрагент здійснює передплату за весь об`єм до 07.12.2021. У разі порушення Контрагентом даного терміну МХП має право змінити об`єм поставки і/або ціну по цій Специфікації, при цьому загальна сума по Специфікації перераховується відповідно.

Також, пунктом 5 Додатку №2 до Договору визначено, що Контрагент здійснює платежі шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок МХП: ПЕРЕДОПЛАТА: в розмірі 100% від вартості зобов`язання протягом 2 календарних днів з дати підписання специфікації, або рахунку, або до дати завантаження. У випадку якщо на момент завантаження партії Товару її загальна вартість: перевищує суму передплати сплаченої згідно Договору, на 5% або більше, МХП інформує про це Контрагента і останнім приймається рішення про зменшення кількості Товару або здійснення додаткової оплати за фактично відвантажену кількість Товару. Зобов`язання МХП по договору тимчасово припиняються - до моменту здійснення доплати або отримання повідомлення від Контрагента про зняття надмірної кількості Товару.

Проте, жодного такого повідомлення, всупереч вимог п.5 Додатку №2 до Договору відповідачем позивачу надіслано не було.

На думку відповідача, жодних завданих збитків, в т.ч. можливої упущеної вигоди, у даних правовідносинах немає. Така позиція обґрунтовується наявністю чітко визначеного порядку дій сторін Договору у випадку несвоєчасної або неповної попередньої оплати за Товар. Зокрема, і пункт 5 Додатку №2 до Договору, і п.4 Специфікації №5 від 30.11.2021 року, передбачають зміну об`єму поставки (зменшення кількості Товару або здійснення додаткової оплати за фактично відвантажену кількість Товару).

Стверджує, що станом на час підписання Специфікації №5 від 30.11.2021 року (як і на даний час) ТОВ "Компанія Вікторія Агро" мала місце передоплата вартості Товару на загальну суму 54 659,23 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом звірки взаємних розрахунків за період з 23.10.2021 по 24.06.2022 між ТОВ "Захід Агро МХП" та ТОВ "Компанія Вікторія Агро". Дана обставина підтверджує факт відсутності будь-яких збитків завданих Відповідачем Позивачу, оскільки, виходячи із норм укладених між сторонами Додатку №2 до Договору та Специфікації, поставка Товару мала відбутися в межах отриманих Позивачем коштів в якості передоплати.

Щодо перепродажу позивачем законтрактованого Товару у відповідності до 2.1. Додатку №1 до Договору іншому контрагенту за нижчою ціною, то відповідач звертає увагу суду на те, що вартість Товару (пшениця м`яка 4 клас) у період з 01.11.2021 року по 01.02.2022 року не зменшувалася, а навпаки збільшувалася. За даними одного із найбільших зернотрейдерів України - ТОВ СП "НІБУЛОН", що розміщені у вільному доступі за інтернет посиланням: https://www.nibulon.com/data/zakupivlva-silaospprodukcii/istoriva-cin.html, ціна аналогічного законтрактованому товару збільшилася із 7 800,00 грн. за тонну з ПДВ у листопаді 2021 року до 8 150,00 грн за тонну з ПДВ у лютому 2022 року. Відтак, реалізація позивачем нереалізованого Товару за ціною, яка є нижче ринкової, є результатом власних комерційних прорахунків позивача. З огляду на вказане, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту завдання йому будь-якої шкоди відповідачем. Тому, позовні вимоги про стягнення 119 158,80 грн упущеної вигоди та 185 883,84 грн збитків є безпідставними та такими що не підлягають до задоволення.

Щодо заявлених до стягнення штрафних санкцій та 3% річних, то відповідач просить врахувати, що виходячи із норм ст.232 ГПК України, позивач міг обрахувати пеню виключно за період з 08.12.2021 року до 08.06.2022 року. Однак, навіть такий період обрахунку не відповідатиме дійсності оскільки позивачем було реалізовано Товар, пеню за несвоєчасну оплату якого той вимагає. Як зазначає позивач, та підтверджується матеріалами справи, Товар за несвоєчасну оплату якого вимагається зазначена вище пеня, було реалізовано 26.01.2022 року відповідно до Специфікації №7 від 26.01.2022 року, та 01.02.2022 року відповідно до Специфікації №8 від 01.02.2022 року, укладених між ТОВ "АГРО ФОНД" та позивачем. З огляду на це, позивач міг обрахувати пеню та 3% річних виключно в межах періоду часу до подальшої реалізації Товару іншому контрагенту виключно у випадку наявності такої основної заборгованості (тобто базису розрахунку).

До того ж, наявний в матеріалах справи підписаний сторонами Акт звірки взаємних розрахунків за період з 23.10.2021 по 24.06.2022 підтверджує факт відсутності станом на 24.06.2022 року заборгованості відповідача за укладеним із позивачем Договором, та відсутність у позивача будь-яких правових підстав для нарахування пені та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦІК України.

Додатково, відповідач просить суд застосувати до даних правовідносин процедуру зменшення розміру штрафних санкцій та збитків до 0,00 грн, у випадку, якщо суд дійде висновку про наявність заборгованості відповідача перед позивачем, зокрема, з огляду на невжиття позивачем жодних заходів для зменшення розміру збитків, та з огляду на наявність заборгованості позивача перед відповідачем в розмірі здійсненої передоплати в сумі 54659,23 грн.

У додаткових письмових поясненнях (вх.№4304 від 18.05.2023) відповідачем наведено додаткові обґрунтування та посилання на судову практику стосовно викладеної у відзиві позиції щодо зменшення розміру штрафних санкцій та стягнення збитків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

- 23 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Агро МХП" (далі - МХП) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" (Контрагент) укладено Договір поставки №АГД-2310-ЗА (надалі - Договір), у відповідності до умов якого (п.1.1.) МХП взяло на себе зобов`язання у встановлені строки, передати у власність Контрагента для подальшого використання в господарській діяльності Товар, зазначений в Додатку до Договору (в подальшому - Товар), а Контрагент - прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що невід`ємними частинами Договору, які визначають зобов`язання Сторін та регулюють його окремі положення є:

- Додаток № 1 - Умови, застосовні до договорів, укладених між МХП та Контрагентами, в яких МХП виступає виконавцем зобов`язань, які оплачуються Контрагентом. Дані Умови опубліковані у газеті "Урядовий кур`єр", розміщені на сторінці офіційного сайту МХП https://www.mhp.com.ua/uk/partners/yurydychna-informatsiya та діють у відповідності до вказаних у них Положень.

- Додаток № 2, який визначає предмет Договору, умови поставки, порядок приймання та оплати Товару, інше.

- Додаток № 3 - Специфікація/Специфікації, що містять найменування (вид Товару), вартість, кількість, одиницю виміру, термін, умови та місце поставки, та ін.

Згідно з п.2.1 Договору, порядок та умови оплати Товару, ціна на нього, зазначені в Додатках до Договору.

Відповідальність сторін визначено сторонами в розділі 5 Договору.

Так, відповідно до п.5.1 Договору, у випадку порушення терміну поставки Товару, МХП зобов`язане сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості непоставленого Товару за кожний день прострочення.

Згідно з п.5.2 Договору, за прострочення оплати товару, Контрагент сплачує на користь МХП пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також несе відповідальність встановлену в ст. 625 ЦК України в розмірі 3% річних з простроченої суми за весь час прострочення.

Якщо Контрагент повністю або частково відмовляється від замовлення, крім відмови за форс-мажорних обставин, MXП може нарахувати Контрагенту частково обчислену суму збитків у розмірі 3% від загальної суми замовлення в рахунок компенсації за збитки, які несе МХП в результаті такої відмови. Сторони погоджуються, що така частково обчислена сума є дійсною попередньою оцінкою збитків (п.5.3 Договору).

Згідно з п.п. 1, 2 Додатку №2 до Договору, предметом договору поставки є: Пшениця, надалі по тексту - Товар. Точний асортимент та найменування Товару, його кількість, якість, вартість, загальний термін та місце поставки (погоджені Сторонами з урахуванням п.4 даного Додатку до Договору), визначається Сторонами: у Специфікації підписаній обома Сторонами, що підтверджує замовлення.

Пунктом 3 Додатку №2 визначено, що загальна вартість (ціна) даного Договору не перевищує 10 000 000,00 (десять мільйонів) гривень з урахуванням ПДВ.

Поставка Товару здійснюється у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року з урахуванням змін), які застосовуються з урахуванням особливостей, що випливають із умов цього Договору, або на наступних умовах, що погоджуються Сторонами згідно даного додатку до Договору: "Самовивіз зі складу МХП": поставка Товару здійснюється на склад МХП, визначений згідно умов даного Додатку до даного договору. Завантаження Товару на транспортний засіб здійснюється силами та за рахунок МХП (п.4 Додатку №2).

В п.5 Додатку №2 сторони погодили, що Контрагент здійснює платежі шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок МХП: ПЕРЕДОПЛАТА: в розмірі 100% від вартості зобов`язання протягом 2 календарних днів з дати підписання специфікації, або рахунку, або до дати завантаження.

У випадку якщо на момент завантаження партії Товару її загальна вартість:

- перевищує суму передплати, сплаченої згідно Договору, на 5% або більше, МХП інформує про це Контрагента і останнім приймається рішення про зменшення кількості Товару або здійснення додаткової оплати за фактично відвантажену кількість Товару. Зобов`язання МХП по договору тимчасово припиняються до моменту здійснення доплати або отримання повідомлення від Контрагента про зняття надмірної кількості Товару;

- перевищує суму передплати, сплаченої згідно Договору, менше ніж на 5%, поставка Товару здійснюється, а Контрагент сплачує за неоплачену частину поставленого Товару протягом 1 календарного дня з моменту відвантаження Товару (виписки видаткової накладної);

- менша від суми передплати, сплаченої згідно Договору, поставка Товару здійснюється, а МХП, за попереднім погодженням з Контрагентом, здійснює повернення надмірно сплаченої суми авансу протягом 3 банківських днів (за наявності оригіналу договору, листа на повернення коштів та підписаного акту звірки) з моменту відвантаження Товару (виписки видаткової накладної) на розрахунковий рахунок Контрагента, зазначений у реквізитах Договору, або зараховує суму надмірно сплаченого авансу на поставку наступної партії Товару.

Матеріали справи вказують на те, що сторонами підписано:

- Специфікацію №1 від 23.10.2021 року, відповідно до якої обсяг поставки Товару становив 50+/-10% тонн, сума поставки становила 362 520,00 грн (з ПДВ).

- Специфікацію №2 від 25.10.2021 року, відповідно до якої обсяг поставки Товару становив 250+/-10% тонн, сума поставки становила 1 812 600,00 грн (з ПДВ).

- Специфікацію №3 від 28.10.2021 року, відповідно до якої обсяг поставки Товару становив 250+/-10% тонн, сума поставки становила 1 812 600,00 грн (з ПДВ).

- Специфікацію №4 від 08.11.2021, відповідно до якої обсяг поставки Товару становив 250+/-10% тонн, сума поставки становила 1 812 600,00 грн (з ПДВ).

Як вказує позивач, на виконання зазначених вище Специфікацій №№1-4 до Договору, відповідно до первинних облікових (видаткових накладних) та товаросупровідних документів було проведено поставки Товару у відповідній кількості та розмірі.

Загальна кількість Товару поставленого Товару відповідно до специфікацій становить 789,46 тонн, на суму 5 723 900,77 грн, що також підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період з 23.10.2021 по 24.06.2022, підписаним сторонами 27.06.2022 року, та банківською випискою щодо розрахунків між сторонами за період 01.01.2021 - 01.01.2022 року.

Зазначеним Актом звірки взаємних розрахунків також підтверджено наявність станом на 24.06.2022 переплати відповідача в сумі 54 659,23 грн.

Крім того, сторонами підписано Специфікацію №5 від 30.11.2021 до Договору поставки №АГД-2310-ЗА від 23.10.2021, відповідно до якої погодили обсяг поставки Товару (Пшениця м`яка 4 клас 2021) 790+/-10% тонн, сума поставки становила 6 196 128,00 грн (з ПДВ).

Пунктом 4 Специфікації №5 визначено, що відповідно до п.5 Додатка №2 Контрагент здійснює передоплату за весь об`єм до 07.12.2021. У разі порушення Контрагентом даного терміну МХП має право змінити об`єм поставки і/або ціну по цій Специфікації, при цьому загальна сума по Специфікації перераховується відповідно.

Проте, як вказує позивач та підтверджується відповідачем, останній Товар згідно вказаної Специфікації №5 не прийняв і не оплатив. Про причини своєї відмови від виконання зобов`язання по Договору не повідомив.

Відповідно до п.2.1. Додатку 1 до Договору "Умови, застосовні до договорів, укладених між МХП та Контрагентами, в яких МХП виступає виконавцем зобов`язань, які оплачуються Контрагентом", якщо з будь-якої причини Контрагент не приймає виконання зобов`язань, коли вони готові, або якщо МХП не в змозі своєчасно виконати зобов`язання через те, що Контрагент не надав відповідні інструкції, документи, ліцензії, дозволи, не виконав інші зустрічні зобов`язання, передбачені договором: (а) ризик, пов`язаний з результатами виконаних МХП зобов`язань, переходить до Контрагента (включаючи ризик втрати або пошкодження) з моменту, коли виконання зобов`язання мало би відбутися за Договором, але не відбулося не з вини МХП; (Ь) зобов`язання вважаються виконаними; і (с) МХП може зберігати результат виконання зобов`язання до наступної передачі Контрагенту, при чому всі пов`язані витрати (включаючи без обмежень витрати на зберігання й страхування) сплачуються Контрагентом до моменту передачі результату виконаних зобов`язань. Якщо протягом 7 календарних днів після того, як МХП повідомить Контрагента про готовність виконання зобов`язання, Контрагент не приймає його, МХП може перепродати або іншим чином розпорядитися всіма результатами виконаного зобов`язання або їх частиною та, після відрахування витрат на зберігання й продаж, вимагати від Контрагента погашення різниці між ціною зобов`язання та отриманою сумою.

16.12.2021 року позивачем направлено відповідачу повідомлення (вих.№1612-ЗА від 16.12.2021) про готовність виконання зобов`язання відповідно до договору поставки №АГД-2310-ЗА, умов Специфікації №5 від 30.11.2021, та передати Товар належної якості в обумовлених сторонами кількості та асортименті. Повідомлення отримане Відповідачем 20.12.2020 (відповідно до трекінгу Укрпошти № 750).

Проте, відповідач відповіді на дане повідомлення не надав, до виконання своїх зобов`язань не приступив, у зв`язку з чим відповідно до пункту 2.1. Додатку 1 до Договору поставки № АГД- 2310-3А від 23.06.2021 року, позивач почав проводити переговори щодо перепродажу невідвантаженого Товару з іншим Контрагентом.

В подальшому, в рамках іншого діючого Договору поставки №АГД-1609-ЗА від 16.09.2020 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Агро МХП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД", підписано Специфікацію №7 від 26.01.2022, на виконання якої відвантажено частину перепроданого Товару (Пшениця) у кількості 67,44 тони на суму 515 952,42 грн у термін до 31.01.2022р. (За твердженнями позивача, Товар був повністю оплачений Покупцем).

01.02.2022 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" підписано Специфікацію №8 від 01.02.2022 року про відвантаження Товару у кількості 724 тонн на суму 5 430 043,44 грн.

Проте, у зв`язку із військовою агресією, ТОВ "АГРО ФОНД" було відвантажено та оплачено лише частину погодженого обсягу Товару погодженого специфікацією №8, а саме 347,26 тонн на суму 2 468 363,32 грн.

08.06.2022 року на адресу відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Агро МХП" направлено Претензію за вих.№0706-ЗА від 07.06.2022 щодо неналежного виконання договору з вимогою сплатити пеню за прострочення оплати Товару в сумі 619612,80 грн, 92 178,01 грн 3% річних з простроченої суми, компенсацію за нанесені збитки відповідно до договору в сумі 185 883,84 грн та упущену вигоду в розмірі 261 426,35 грн.

Претензія була отримана відповідачем 15.06.2022 року, що підтверджується трекінгом Укрпошти за №822, проте відповіді на претензію товариство не надало.

У зв`язку із вищезазначеними обставинами, позивач звернувся із даним позовом до господарського суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" 119 158,80 грн - упущеної вигоди, 185 883,34 грн - збитків, 823 321,12 грн - пені та 104 400,54 грн - штрафних санкцій.

Оцінивши зібрані у справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі виникли правовідносини за договором поставки товару.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України).

Відповідно до положень статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частини першої статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Отже, відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу положень статті 22 ЦК України, а порушення цивільного права, внаслідок якого особі завдано збитки, є підставою для їх відшкодування.

Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.04.2021 у справі №913/335/20, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

У розумінні вищенаведених норм, особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, завданими потерпілій особі.

Позивачу в цій категорії справ слід довести в порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, статей 74, 76-77 ГПК України, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними (не можуть обґрунтовуватися гіпотетично та на прогнозах), а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків (повинні мати чітке документальне обґрунтування). Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 року по справі № 922/1742/20, від 17.02.2021 у справі №916/450/20, від 03.11.2020 року по справі № 916/3563/19, від 20.10.2020 у справі №910/17533/19, від 26.02.2020 року по справі № 914/263/19, від 21.04.2021 року по справі № 913/335/20).

Як вище встановлено судом, сторонами підписано Специфікацію №5 від 30.11.2021 до Договору поставки №АГД-2310-ЗА від 23.10.2021, відповідно до якої погоджено обсяг поставки Товару 790+/-10% тонн, сума поставки - 6 196 128,00 грн (з ПДВ).

Тому, позивач мав правомірні очікування щодо отримання погодженої плати за товар.

При цьому, пунктом 4 Специфікації №5 визначено, що відповідно до п.5 Додатка №2 Контрагент здійснює передоплату за весь об`єм до 07.12.2021. У разі порушення Контрагентом даного терміну МХП має право змінити об`єм поставки і/або ціну по цій Специфікації, при цьому загальна сума по Специфікації перераховується відповідно.

Проте відповідач Товар згідно вказаної Специфікації №5 не прийняв і у визначений Специфікацією строк не оплатив, зокрема, і після отриманого повідомлення позивача (вих.№1612-ЗА від 16.12.2021) про готовність виконання зобов`язання відповідно до договору поставки №АГД-2310-ЗА та умов Специфікації №5 від 30.11.2021 щодо передачі Товару належної якості в обумовлених сторонами кількості та асортименті.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що станом на час підписання Специфікації №5 від 30.11.2021 року (як і на даний час) ТОВ "Компанія Вікторія Агро" мала місце переплата вартості Товару на загальну суму 54 659,23 грн, що також підтверджується наявним в матеріалах справи Актом звірки взаємних розрахунків за період з 23.10.2021 по 24.06.2022 між ТОВ "Захід Агро МХП" та ТОВ "Компанія Вікторія Агро". Таким чином, виходячи із норм укладених між сторонами Додатку №2 до Договору та Специфікації, на думку відповідача, поставка Товару мала відбутися в межах отриманих Позивачем коштів в якості передоплати, як це передбачено п.5 Додатку №2 до Договору.

Щодо наявності передоплати в розмірі 54 659,23 грн, що також зафіксовано в Акті звірки взаємних розрахунків за період з 23.10.2021 по 24.06.2022 станом на 19.11.2021, то з пояснень представника відповідача в судових засіданнях судом встановлено, що вказана сума не сплачувалась ТОВ "Компанія Вікторія Агро" в якості передоплати саме по Специфікації №5 від 30.11.2021, а є переплатою за попередньо поставлений товар (доказів в підтвердження протилежного матеріали справи не містять).

Таким чином, матеріали справи вказують на те, що відповідач допустив порушення виконання договірних зобов`язань перед позивачем в частині отримання та оплати Товару згідно Специфікації №5 від 30.11.2021 в сумі 3 196 128,00 грн (з ПДВ).

Отже, суд вважає доведеною обставину порушення договірних зобов`язань зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро", що підтверджує наявність протиправної поведінки як первісного елементу складу цивільного правопорушення, як правової підстави для відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту 2.1. Додатку 1 до Договору: якщо з будь-якої причини Контрагент не приймає виконання зобов`язань, коли вони готові, або якщо МХП не в змозі своєчасно виконати зобов`язання через те, що Контрагент не надав відповідні інструкції, документи, ліцензії, дозволи, не виконав інші зустрічні зобов`язання, передбачені договором: (а) ризик, пов`язаний з результатами виконаних МХП зобов`язань, переходить до Контрагента (включаючи ризик втрати або пошкодження) з моменту, коли виконання зобов`язання мало би відбутися за Договором, але не відбулося не з вини МХП; (Ь) зобов`язання вважаються виконаними; і (с) МХП може зберігати результат виконання зобов`язання до наступної передачі Контрагенту, при чому всі пов`язані витрати (включаючи без обмежень витрати на зберігання й страхування) сплачуються Контрагентом до моменту передачі результату виконаних зобов`язань. Якщо протягом 7 календарних днів після того, як МХП повідомить Контрагента про готовність виконання зобов`язання, Контрагент не приймає його, МХП може перепродати або іншим чином розпорядитися всіма результатами виконаного зобов`язання або їх частиною та, після відрахування витрат на зберігання й продаж, вимагати від Контрагента погашення різниці між ціною зобов`язання та отриманою сумою.

Як вказує позивач, оскільки відповідач не прийняв у позивача Товар у кількості 790 тонн, сума поставки становила 6 196 128,00 грн, вартість 1 тонни Пшениці відповідно до Специфікації №5 погодженої обома сторонами, становила 7843,20 грн, вказаний товар був перепроданий позивачем ТОВ "АГРО ФОНД" за меншою ціною.

При цьому, підписавши Специфікацію №5 щодо поставки Товару у кількості 790 тонн, на суму 6 196 128,00 грн, відповідач в подальшому не повідомив щодо неможливості виконання зобов`язання в частині здійснення передоплати, не відмовився від такого.

Непроведення відповідачем передоплати у визначений Специфікацією №5 від 30.11.2021 строк - до 07.12.2021, слід розцінювати як відмову від виконання зобов`язання.

За змістом ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до Специфікації №7 від 26.01.2022 частина нереалізованого Товару була продана по ціні 7650,54 у кількості 67,44 т (різниця в ціні за тонну порівняно з ціною встановленою з відповідачем становить 7843,20-7650,54 = 192,66 грн).

Таким чином, частина недоотриманої вигоди позивача у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання щодо товару, перепроданого в подальшому згідно Специфікації №7 становить: 67,44*192,66=12992,99 грн - перша частина недоотриманої вигоди від нереалізованого Товару.

Відповідно до Специфікації №8 від 01.02.2022 друга частина нереалізованого Товару була продана ТОВ "АГРО ФОНД", по ціні 7500,06 грн у кількості 347,26 т (різниця в ціні за тонну становить: 7843,20-7500,06= 343,14 грн за тонну Товару).

Таким чином, друга частина недоотриманої вигоди позивача у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання щодо товару, перепроданого згідно Специфікації №8 становить: 347,26*343,14=119 158,80 грн - друга частина недоотриманої вигоди позивача від нереалізованого Товару.

На підтвердження обґрунтованості розміру понесених збитків позивачем надано копії: Договору поставки №АГД-1609-ЗА від 16.09.2020 року, який укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ФОНД" (код 39137820), з додатками; Специфікації №7 від 26.01.2022 щодо поставки Товару (Пшениця м`яка, 4 клас 2021) у кількості 67,44 тонн, на суму 515 952,42 грн, видаткових накладних №РГ200003943 від 01.02.2022 на суму 186 214,14 грн, №РГ200003999 від 04.02.2022 на суму 322 087,73 грн, №РГ200004029 від 04.02.2022, Специфікації №8 від 01.02.2022 щодо поставки Товару (Пшениця м`яка, 4 клас 2021) у кількості 724,00 тонн, на суму 5 430 043,44 грн, видаткових накладних №РГ200004009 від 08.02.2022 на суму 360 646,46 грн, №РГ200004030 від 10.02.2022 на суму 366 602,93 грн, №РГ200004102 від 17.02.2022 на суму 185 851,49 грн, №РГ200004108 від 20.02.2022 на суму 375 903,01 грн, №РГ200004115 від 20.02.2022 на суму 371 552,97 грн, №РГ200004213 від 20.03.2022 на суму 386 403,09 грн, №РГ200004218 від 25.03.2022 на суму 210 151,68 грн, а також копії товарно-транспортних накладних за період з 01.02.2022 по 25.03.2022.

Загальна сума упущеної вигоди у зв`язку з перепродажем Товару та з продажу 414,7 тонн Товару Позивачем становить 12 992,99 + 119 158,80 = 132 151,79 грн.

Водночас, згідно прохальної частини позовної заяви, до стягнення у даній справі заявлено 119 158,80 грн упущеної вигоди.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Аналіз змісту положень ЦК України та ГК України свідчить про відсутність в них закріплених норм, що детально регламентують методику розрахунку - критерії визначення (обчислення) збитків у вигляді упущеної вигоди.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має свою специфіку, обумовлену низкою факторів, що зумовлено, зокрема, особливістю правової природи категорії збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки момент вчинення правопорушення упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток.

Суд зазначає, що відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди пов`язує можливість отримання доходу (майнових вигод) особою, право якої порушено, саме із звичайними обставинами, тобто звичайними умовами цивільного/ господарського обороту.

Тому при визначенні (обчисленні) розміру упущеної вигоди першочергове значення має врахування критерію звичайних обставин (умов цивільного/господарського обороту), за яких кредитор мав достатні очікування на отримання відповідного доходу в разі належного виконання боржником своїх обов`язків.

Іншим критерієм, який необхідно враховувати при визначенні (розрахунку) розміру упущеної вигоди, є критерій розумності витрат.

Слід зазначити, що визначаючи розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно також враховувати функцію, яку повинно виконувати відповідне відшкодування. Такою функцією, передусім, є компенсаційна функція, яка виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.

Тобто, така міра відповідальності як відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди перше за все є спрямованою на захист (відновлення) порушеного права потерпілого, що цілком узгоджується із приписами частини другої статті 216 ГК України, якою з-поміж іншого визначено, що застосування господарських санкцій, якими у розумінні частини другої статті 217 ГК України є відшкодування збитків, повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення.

Згідно зі статтями 73, 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та наведені обґрунтування і заперечення сторін, суд дійшов висновку, що в даному випадку має місце протиправна поведінка відповідача, яка проявилася в порушенні умов договору та односторонній відмові від виконання взятого на себе зобов`язання згідно погодженої Специфікації №5 від 30.11.2021, у зв`язку з чим такий товар було перепродано позивачем.

При цьому, відсутність вини у невиконанні такого зобов`язання, відповідачем не доведено.

Суд також вважає доведеним зі сторони позивача наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між непроведенням відповідачем передоплати товару згідно погодженої Специфікації №5 від 30.11.2021 і збитками позивача (недоотриманої вигоди позивача у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання щодо оплати товару, що зумовило необхідність перепродажу такого в подальшому).

Отже, наявними є усі елементи складу цивільного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро МХП" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" упущеної вигоди в сумі 119 158 грн 80 коп.

Щодо заперечень відповідача, наведених у відзиві на позов про те, що позивачем не доведено неможливість продажу товару за вищою ціною, з огляду на те, що вартість Товару (пшениця м`яка 4 клас) у період з 01.11.2021 року по 01.02.2022 року не зменшувалася, а навпаки збільшувалася, в підтвердження чого долучено інформацію зернотрейдера ТОВ СП "НІБУЛОН", то слід зазначити, що відповідно до Порядку визначення середньозважених цін на зерно за результатами біржових торгів в Україні за спотовими контрактами, затвердженого наказом Мінфіну та Мінсільгосппроду України від 29.03.96 №54/98 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.04.1996р. за №175/1200, середньозважені ціни на зерно визначаються шляхом ділення суми виручки по всіх аграрних біржах України, які за рішеннями Міністерства сільського господарства і продовольства включені до складу єдиного ринку сільськогосподарської продукції в Україні, на загальну кількість зерна по фактично укладених угодах, тобто сама лише інформація одного з учасників ринку зерна в Україні не може бути підставою для визначення середньозваженої ціни на зерно.

Суд не погоджується із твердженнями відповідача про те, що реалізація позивачем нереалізованого Товару за ціною, яка є нижче ринкової, є результатом його власних комерційних прорахунків.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 185 883,84 грн збитків, нарахованих у розмірі 3% від загальної суми замовлення (6 196 128 грн*0,03) на підставі п.5.3 Договору №АГД-2310-ЗА від 23.10.2021.

Так, пунктом 5.3 Договору передбачено, що якщо Контрагент повністю або частково відмовляється від замовлення, крім відмови за форс-мажорних обставин, МХП може нарахувати Контрагенту частково обчислену суму збитків у розмірі 3% від загальної суми замовлення в рахунок компенсації за збитки, які несе МХП в результаті такої відмови. Сторони погодилися, що така частково обчислена сума є дійсною попередньою оцінкою збитків.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.2 ст.627 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

З урахуванням вищенаведеного, та оскільки непроведення відповідачем передоплати товару згідно погодженої Специфікації №5 від 30.11.2021 свідчить про його відмову від виконання зобов`язання на суму 6 196 128 грн, до того ж сторонами в Договорі погоджено умову щодо сплати збитків у вигляді відсотків від обсягу невиконаного зобов`язання в разі, якщо Контрагент повністю або частково відмовляється від замовлення, а тому позовні вимоги в частині стягнення 185883,84 грн збитків також підлягають до задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 823 321,12 грн - пені та 104 400,54 грн - штрафних санкцій, то суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У відповідності до вимог ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 5.2 укладеного сторонами Договору поставки №АГД-2310-ЗА від 23.10.2021 передбачено, що за прострочення оплати товару, Контрагент сплачує на користь МХП пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також несе відповідальність встановлену в ст.625 ЦК України в розмірі 3% річних з простроченої суми за весь час прострочення.

Згідно розрахунку позивача, розмір пені, нарахованої відповідно до п.5.2 Договору за прострочення оплати Товару відповідачем за період з 08.12.2021-30.06.2022 становить 823321,12 грн.

Крім того, до стягнення в якості штрафних санкцій заявлено 104 400,51 грн 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення оплати Товару за період з 08.12.2021 по 30.06.2022.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, свідчить про компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою (штрафною санкцією) у розумінні положень статті 549 ЦК України і статті 230 Господарського кодексу України.

В свою чергу, неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (така правова позиція викладена, зокрема, в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013, постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 08.04.2020 у справі №924/570/19).

Як вже встановлено судом ТОВ "Компанія Вікторія Агро" не здійснило попередньої оплати товару в розмірі 100% у строк встановлений Специфікацією №5 від 30.11.2021 - до 07.12.2021, у зв`язку з чим позивач не поставив відповідачу товар, а перепродав його іншому контрагенту.

Враховуючи зазначене та з огляду на встановлені обставини, позивач у спірних правовідносинах не має права вимагати оплати товару, а відтак і нарахування пені та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, оскільки основне зобов`язання припинилося.

Отже, вимоги про стягнення пені та 3% річних є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії, від 18.07.2006 у справі Проніна проти України).

Судові витрати.

З урахуванням положень статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 4575,64 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" (вул. М.Грушевського, 23, офіс 313, м. Тернопіль, код 43000742) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро МХП" (вул. Шашкевича, 20 А, м. Рогатин, Рогатинський район, Івано-Франківська область, код 37042858): 119 158 грн 80 коп. упущеної вигоди, 185 883 грн 84 коп. збитків та 4575 грн 64 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку із перебуванням судді у відпустці,

повний текст рішення складено та підписано 09.06.2023.

Суддя Н.М. Бурда