ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2023 р. м. Київ Справа №911/83/23

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Передрій І.В.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до фізичної особи-підприємця Добрянської Антоніни Миколаївни

про стягнення заборгованості,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця Добрянської Антоніни Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 105 528,55 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов заяви про надання Кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/4108/838656 від 04.03.2020 року.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року позовна заява акціонерного товариства «Райффайзен Банк» залишена без руху, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

31 січня 2023 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків та долучення витребуваних ухвалою суду документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.02.2023 року відкрите провадження у справі, підготовче засідання призначене на 01 березня 2023 року.

13 лютого 2023 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, яка підлягала задоволенню судом.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, відповідач про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року строк підготовчого провадження продовжений на тридцять днів, підготовче засідання відкладене на 05 квітня 2023 року.

20 березня 2023 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, яка підлягала задоволенню судом.

У засідання представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2023 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 10 травня 2023 року.

Згідно з ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

27 квітня 2023 року судом на сайті Судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду позивача та відповідача в справі №911/83/23 у засідання, призначене на 10 травня 2023 року.

01 травня 2023 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, яка підлягала задоволенню судом.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились, відповідач про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області суду від 02.02.2023 року відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують заперечення проти позову, та попереджено про те, що суд може вирішити справу за наявними в ній матеріалами, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Так, явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок сторони, і, відповідно до положень ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, справа, за умови належного повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі

судової влади України.

Ухвала Господарського суду Київської області від 02.02.2023 року про відкриття провадження у справі внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень 03 лютого 2023 року; ухвала суду від 01.03.2023 року про відкладення підготовчого засідання, - 07 березня 2023 року; ухвала суду від 05.04.2023 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, - 11 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

На відповідача, як юридичну особу, відповідно до положень ст. 4, ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо місця розташування юридичної особи, які, відповідно до положень ст. 10 цього Закону, вважаються достовірними і можуть бути використані для отримання поштових відправлень юридичною особою, яка повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень, відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, з метою повідомлення відповідача про судове засідання, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкладення підготовчого засідання від 01.03.2023 року, а також ухвала суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 05.04.2023 року, були направлені рекомендованими листами із повідомленням про вручення на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Богданівська, будинок 2А.

Поштові відправлення №611 та №372 не були вручені відповідачу, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується копіями повернутих поштових конвертів, які долучені до матеріалів справи.

Право бути належним чином повідомленим про дату та час слухання не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження.

При цьому, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, зокрема, суду.

Так, враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подала, нез`явлення представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

04 березня 2020 року між акціонерним товариством "Раи?ффаи?зен Банк Аваль" та фізичною особою-підприємцем Добрянською Антоніною Миколаївною (далі - відповідач) була укладена угода №CMDРЕ - 929901 (далі - угода).

Публічним акціонерним товариством "Раи?ффаи?зен Банк Аваль" була змінена назва на акціонерне товариство "Райффайзен банк" (далі - позивач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 2 угоди, підписанням цієї угоди відповідач приймає публічну пропозицію позивача про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Підписанням угоди сторони безумовно визнають, що публічна пропозиція, угода, правила, тарифи, заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання сторонами угоди та скріплення печатками позивача і відповідача (за наявності).

Відповідно до п. 8 угоди, позивач зобов`язується надати відповідачу послуги в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач самостійно обирає послуги, які він бажає отримати та визначає їх у відповідній заяві. Зобов`язання позивача щодо надання окремих послуг, зобов`язання відповідача щодо їх оплати, інші зобов`язання сторін виникають з моменту підписання позивачем та відповідачем заяви та після виконання відповідачем інших умов, визначених договором та законодавством України, зокрема, після надання відповідачем необхідних документів та інформації. 04 березня 2020 року між позивачем та відповідачем була підписана заява про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/4108/838656 (далі - заява).

Згідно з п. 1.1 заяви, зокрема, на умовах цієї заяви, з дати початку кредитування відповідач має право отримати, а позивач зобов`язаний, за умови відсутності (недостатності) коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 /СКР МФО 322904 (далі - КР), надати відповідачу, в межах поточного ліміту кошти (кредит), а відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит та сплатити проценти за його користування (далі - проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням відповідачем платіжних (видаткових) операцій за КР або шляхом договірного списання позивачем коштів кредиту з КР у випадках, визначених договором. Метою кредиту є фінансування господарської (підприємницької) діяльності відповідача, та сплата відповідачем страхового платежу згідно п. 6 цієї заяви, у зв`язку із чим до відносин сторін не застосовується Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 1.2 заяви, зокрема, максимальний ліміт кредиту складає 300 000 (триста тисяч) гривень (далі - максимальний ліміт), в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту (далі - поточний ліміт).

Пунктом 1.3 заяви встановлено, що розмір поточного ліміту на дату підписання заяви 100 000,00 (сто тисяч гривень 00 коп.) гривень.

Згідно з п. 1.4 заяви, строк кредиту - сукупність періодів протягом яких позивач визначає ліміт відповідно до пункту 2 заяви. На дату підписання заяви строк кредиту 24 (двадцять чотири) місяці, що починається з наступного робочого дня, що слідує за датою підписання заяви (далі - дата початку кредитування) закінчується 04.03.2022 року (далі - дата закінчення строку користування кредитом).

Відповідно до п. 1.5 заяви, проценти за користування кредитом - процентна ставка фіксована 29,9% річних.

Пунктом 1.6 заяви встановлено, що проценти за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована 49 % річних.

За твердженнями представника позивача, на виконання умов договору позивачем був наданий відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, відкритий у позивача, в межах поточного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку щодо надання кредитних коштів, долученою до матеріалів справи.

Відповідно до п. 4.1 заяви, проценти нараховуються в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 пункту 2.5 статті 2 розділу 8 правил, за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період.

Згідно з п. 4.2 заяви, відповідач зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплатити позивачу обов`язковий платіж в розмірі 15 % (п`ятнадцяти) відсотків від власної заборгованості перед позивачем (яка включає заборгованість за кредитом, проценти, неустои?ки, комісіи?ні винагороди за обслуговування КР, проценти за недозволеним овердрафтом), але не менше фіксованої суми, встановленої тарифами позивача або суми залишку власної заборгованості перед позивачем, якщо вона менша за зазначену суму. Заборгованість за недозволеним овердрафтом та сума прострочених грошових зобов`язань позивача за договором мають бути сплачені відповідачем в повному обсязі негаи?но.

Відповідно до п. 4.3 заяви, зокрема, у визначений п. 4.2 заяви строк відповідач зобов`язаний забезпечити наявність коштів на КР або на рахунку, зазначеному у п. 1.7 заяви, а у випадку його відсутності/закриття на будь-яких інших рахунках відповідача в позивача (в тому числі - на рахунках відповідача як фізичної особи), для подальшого здійснення позивачем договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 угоди.

Пунктом 7.1.1 заяви встановлено, що, зокрема, відповідач засвідчує та гарантує, що на момент підписання заяви він має відповіднии? фінансовии? стан та володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідних для вчасного виконання ним визначених заявою зобов`язань; не існує і и?ому невідомі обставини, які можуть негативним чином вплинути на виконання ним визначених заявою зобов`язань або про будь-які інші поточні або маи?бутні зобов`язання, які можуть мати пріоритет над виконанням визначених заявою зобов`язань (крім зобов`язань, що можуть мати пріоритет в силу закону), в тому числі не існує жодноі? з обставин, передбачених пунктом 2.3 заяви.

Згідно з п. 8.1 заяви, додатково до визначеної розділом 9 правил відповідальності відповідача, відповідач зобов`язаний на вимогу позивача сплатити останньому:

- за кожнии? випадок прострочення виконання передбачених заявою грошових зобов`язань - штраф у розмірі, визначеному підпунктом 1.14.1, пункту 1.14 статті 1 розділу 9 правил, окрім випадків невиконання грошових зобов`язань, пов`язаних з накладанням арешту на грошові кошти, що обліковуються на КР (п. 8.1. заяви);

за невиконання або неналежне виконання відповідачем зобов`язань, визначених пунктом 1.8 заяви, - штраф у розмірі, визначеному підпунктом 1.14.2. пункту 1.14 статті 1 розділу 9 правил за кожне таке порушення (п. 8.1.2 заяви).

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач порушив умови договору, та, станом на 23.09.2022 року, заборгованість відповідача перед позивачем становила 105 528,55 грн., з яких, - 100 000,00 грн. заборгованості за дозволеним овердрафтом, а також 5 528,55 грн., - заборгованості за недозволеним овердрафтом, що підтверджується випискою по рахунку за період з 04.03.2020 року до 24.10.2022 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору, позивач направив на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, в якій просив сплатити грошові кошти в сумі 105 528,55 грн.

Відповідач відповіді на вищевказану вимогу не надав, кредит не повернув, заборгованість не оплатив.

Позивач, вважаючи, що його права порушені, звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 100 000,00 грн. заборгованості за дозволеним овердрафтом та 5 528,55 грн. заборгованості за недозволеним овердрафтом.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача за дозволеним овердрафтом становила 100 000,00 грн., а за недозволеним овердрафтом, - 5 528,55 грн., що підтверджується випискою по рахунку за період з 04.03.2020 року до 24.10.2022 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Документів, що спростовували б доводи представника позивача або підтверджували б сплату відповідачем заборгованості за дозволеним овердрафтом та недозволеним овердрафтом, відповідач суду не надала, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за дозволеним овердрафтом у сумі 100 000,00 грн., а також заборгованості за недозволеним овердрафтом у сумі 5 528,55 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", ч. ч. 1, 2 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054, ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 18, ст. 19, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ч. 4 ст. 89, ч. ч. 2, 3 ст. 120, ст. 123, ч. 9 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. ч. 1, 2 ст. 202, ч. 3 ст. 222, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 238, ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю позов акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до фізичної особи-підприємця Добрянської Антоніни Миколаївни про стягнення заборгованості у сумі 105 528,55 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Добрянської Антоніни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства "Райффайзен банк" (01011, місто Київ, вулиця Лєскова, будинок 9, ідентифікаційний код 14305909) 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за дозволеним овердрафтом; 5 528,55 грн. (п`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім грн. 55 коп.) заборгованості за недозволеним овердрафтом; 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 05.06.2023 року.

Суддя С. Грабець