ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. Справа№ 910/10614/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023

у справі №910/10614/22 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп"

до Міністерства охорони здоров`я України

про стягнення 67 623,78 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров`я України про стягнення 67 623,78 грн, з яких: заборгованість у розмірі 65 870,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 190,73 грн, 3% річних у розмірі 563,05 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Міністерства охорони здоров`я України (Україна, 01021, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 7, ідентифікаційний код 00012925) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" заборгованість у розмірі 65 870,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 190,73 грн, 3% річних у розмірі 563,05 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що на час ухвалення рішення по даній справі доведеною та реально існуючою є сума основної заборгованості відповідача перед позивачем за частину спожитої, однак не оплаченої у грудні 2021 року електроенергії в розмірі 65 870 грн. Відтак саме зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача. Також суд визнав обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міністерство охорони здоров`я України подало апеляційну скаргу, у якій просило суд прийняти апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22 до розгляду, відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22, апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22, за результатами розгляду рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" до Міністерства охорони здоров`я України відмовити в повному обсязі, справу розглянути за участю представника Міністерства охорони здоров`я України.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. Зокрема апелянт стверджує, що ним вже було здійснено розрахунок за спожиту електроенергію у грудні 2021 року. Апелянт посилається на акт приймання-передачі електричної енергії № 2 від 17.12.2021, а також на платіжне доручення № 13851 від 28.12.2021, яким підтверджується факт оплати заборгованості за спожиту електроенергію на суму 72 976,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 задоволено клопотання Міністерства охорони здоров`я України про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22, відкрито апеляційне провадження у справі №910/10614/22 за апеляційною скаргою Міністерства охорони здоров`я України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 06.01.2021 між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було укладено Договір № 1 про постачання (закупівлю) електричної енергії споживач.

Згідно із п. 1.1 даного договору його предметом є постачання електричної енергії споживачу за кодом ДК 021:20-5. Електрична енергія в адмінбудинку за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 7).

Відповідно до п.2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість поставленої (спожитої) електричної енергії.

Пунктом 2.5. Договору визначено, що очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 526 022 кВт/год.

Згідно п.3.1 Договору, строк (термін) поставки з 01.01.2021 по 31.12.2021.

Пунктом 11.1. Договору визначено, що правочин набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до п.5.4. Договору ціна електричної енергії визначена відповідно до комерційної пропозиції постачальника з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електроенергії та становить 1 052 044,00 грн. Ціна за 1 кВт/год електроенергії становить дві гривні.

Згідно з п.5.7. Договору розрахунки за електроенергію здійснюються щомісячно, на підставі рахунка-розшифровки та акту прийняття-передавання товару, складених відповідно до показників приладів комерційного обліку Споживача, які Постачальник підписує у 2-х примірниках та надсилає споживачу поштою до 10-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим.

Надіслані Постачальником рахунок-розшифровка та акт прийняття-передавання у випадку відсутності обґрунтованих зауважень щодо їх змісту, підлягають оплаті Споживачем протягом 7 днів з дати отримання (п. 5.10. Договору).

Відповідно до п.6.2. Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату електричної енергії відповідно до умов Договору.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що за твердженням позивача відповідач не здійснив повний розрахунок за спожиту електроенергію у грудні 2021 року у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії".

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до п.1 ч.3 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з п.5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, споживач електричної енергії зокрема зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку.

ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (оператор системи розподілу та адміністратор комерційного обліку) було надано позивачу інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем.

Оператор системи розподілу ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надав показники загального обсягу споживання електричної енергії відповідача у грудні 2021 року.

На підставі отриманих даних від ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" та відповідно до умов укладеного між сторонами договору, позивачем був сформований Корегуючий акт № 6 до акту приймання-передачі електричної енергії № 8 від 31.12.2021 на загальну суму в розмірі 65 870,00 грн. Доказів оплати цієї суми матеріали справи не містять.

Щодо тверджень апелянта про те, що ним вже було здійснено розрахунок за спожиту електроенергію у грудні 2021 року колегія суддів відзначає наступне.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на акт приймання-передачі електричної енергії № 2 від 17.12.2021, а також на платіжне доручення № 13851 від 28.12.2021, яким підтверджується факт оплати заборгованості за спожиту електроенергію на суму 72 976,00 грн.

Проте, здійснена відповідачем оплата за спожиту у грудні 2021 року електроенергію у сумі 72 976,00 грн не є предметом розгляду у даній справі. Суд відзначає, що вказана сума була врахована позивачем при формуванні корегуючого акту. Загальна кількість спожитої відповідачем електроенергії у грудні 2021 року складає 69423,00 кВт/год на суму 138 846,00 грн при цьому відповідачем підтверджена оплата лише фактично спожитих 36467,00 кВт/год на суму 72 976,00 грн.

За таких обставин позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості за частину спожитої у грудні 2021 року електроенергії на суму 65 870 грн, а тому позовів миги у цій частині позову підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не штрафною санкцією.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 190,73 грн. та 3% річних у розмірі 563,05 грн. є обґрунтованими, а отже також підлягають задоволенню.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - Міністерство охорони здоров`я України, у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22 залишити без змін.

Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 у справі №910/10614/22.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Міністерство охорони здоров`я України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран