ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.2023м. СумиСправа № 920/312/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/312/23

за позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (вул. С. Петлюри, б. 30, м. Київ, 01032, ),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Недбай Олексія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 107 493, 02 грн,

Справа розглядається без виклику сторін

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути заборгованість за Кредитним договором № ID8147810 від 27.05.2020 у загальній сумі 107 493,02 грн, з яких: 86 366,77 грн заборгованість по тілу кредиту, 21 126,25 грн заборгованість по відсоткам, а також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 03.04.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам запропоновано надати відзиви на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: Фізична особа - підприємець Недбай Олексій Володимирович, АДРЕСА_1 , проте повернулася до суду з відміткою органу зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 03.04.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення учасників справи про розгляд вказаної справи Господарським судом Сумської області.

Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, проте відзивів на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

27.05.2020 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (позичальник) та Фізичною особою - підприємцем Недбай Олексієм Володимировичем (кредитодавець) було укладено Заяву - договір №ID8147810 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (кредитний договір), відповідно до умов якого, Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" надало Фізичній особі-підприємцю Недбай Олексію Володимировичу кредит у сумі 300 000,00 грн, зі строком користування до 27.05.2023 року, із процентною ставкою за користування кредитом - 34% річних, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Згідно з п. 18.2.1.1 Банк самостійно визначає розмір Кредиту, який може бути наданий Клієнту. Істотні умови Кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, щомісячна комісія, розмір щомісячних платежів, їх кількість та дати їх здійснення) вказуються в Заяві-договорі про приєднання клієнта до цих Правил (далі - Заява). Клієнт приєднується до Правил шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі "ТАС24/БІЗНЕС" або через інший сервіс електронного документообігу, або іншим шляхом. Підписана Заява разом з цими Правилами та ціновими параметрами продукту (далі - Цінові параметри), які зазначені на офіційному Сайті Банку, становить кредитний договір, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору (далі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.2. кредитного договору визначено, що кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у АТ "ТАСКОМБАНК" з цільовим використання на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку.

Розмір кредиту: 200 000,00 (двісті тисяч грн 00 коп.); валюта кредиту: гривня (пункти 2.1., 2.2. кредитного договору);

Згідно з п.п. 2.3.1 та 2.3.2 кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом (далі - проценти): 34% річних; розмір комісійної винагороди за видачу кредиту: не передбачається.

Відповідно до п. 2.4.1. кредитного договору погашення основного боргу за Кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення Договору, числа в яке було укладено Договір. Погашення ануїтентного платежу здійснюється в день згідно Графіку погашення Кредиту (календарного числа дати укладання Договору).

Пунктом 2.4.4. кредитного договору визначено терміни і порядок погашення кредиту, а саме: згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.7. кредитного договору строк кредиту - 36 місяців з дати укладення договору.

Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту (п. 3.1. кредитного договору).

Згідно з п. 3.2. кредитного договору остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну, зазначеного в п. 2.7. цього договору.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п. 4.5. кредитного договору дата підписання Заяви-договору шляхом накладання електронних підписів обох Сторін вважається датою укладання Договору.

Відповідно до п. 18.2.2.2.2. Правил клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти та щомісячну комісію за управління Кредитом згідно з Ціновими параметрами до цього розділу Правил, які розміщені на офіційному сайті Банку.

Відповідно до п.18.2.2.2.3. Правил клієнт зобов`язується повернути Кредит у строки і в сумах, як встановлено в п. 18.2.1.2, 18.2.2.3.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 18.2.2.3.2. Правил при настанні будь-якої з таких подій:

- порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, в т. ч. у разі порушення цільового використання Кредиту;

Банк, на свій розсуд, має право:

а) змінити умови видачі та надання Кредиту - вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління Кредитом, виконання інших зобов`язань за Кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, згідно зі ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, строки виконання яких настали, строки вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування Кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, кошти відповідачем було отримано шляхом зарахування на поточний рахунок, зазначений у кредитному договорі (п. 1.2), що підтверджується відповідною випискою, однак, відповідачем умови кредитного договору не виконано, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті.

Таким чином, у порушення кредитного договору, а також ст. ст. 509, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 13.03.2023 року заборгованість позичальника складає 107 493,02 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 86 366,77 грн; заборгованість по відсоткам - 21 126,25 грн.

У свою чергу, у зв`язку із тривалим невиконанням зобов`язань за кредитним договором, 02.02.2023 позивачем було направлено відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором №ID8147810, яка позичальником виконана не була.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Частиною першою ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Всупереч умов договору та приписів законодавства відповідач не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін і не сплатив в повному обсязі відсотки за користування кредитом.

Письмовими матеріалами справи підтверджується, що станом на 13.03.2023, заборгованість позичальника за кредитним договором склала 107 493,02 грн, з яких: 86 366,77 грн - заборгованість по тілу кредиту; 21 126,25 грн - заборгованість за відсотками.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, а також норми статті 610, 554 ЦК України, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 107 493,02 грн, з яких: 86 366,77 грн - заборгованість по тілу кредиту; 21 126,25 грн - заборгованість за відсотками правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем 29.12.2021 припинено підприємницьку діяльність, тому вважає за доцільне стягнути заборгованість з відповідача ОСОБА_1 як фізичної особи, а не фізичної особи - підприємця.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (вул. С. Петлюри, б. 30, м. Київ, 01032, ) заборгованість за Кредитним договором № ID8147810 від 27.05.2020, у загальній сумі 107 493,02 грн (сто сім тисяч чотириста дев`яносто три грн 02 коп.), з яких: 86 366,77 грн (вісімдесят шість тисяч триста шістдесят шість грн 77 коп.) заборгованість по тілу кредиту, 21 126,25 грн (двадцять одна тисяча сто двадцять шість грн 25 коп.) заборгованість по відсоткам; 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Рішення складено та підписано 05.06.2023.

Суддя О.Ю. Соп`яненко