ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" червня 2023 р. м. Рівне Справа №918/822/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у матеріалах справи

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, код ЄДРПОУ 38505161)

про банкрутство

Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" арбітражного керуючого Мельник І.А. про припинення податкової застави

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року Заяву боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, код ЄДРПОУ 38505161) про відкриття провадження у справі про банкрутство призначено до розгляду у підготовчому засіданні

Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, код ЄДРПОУ 38505161).

27 жовтня 2022 року оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, ).

Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року визнано грошові вимоги Управління капітального будівництва Виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Казимира Любомирського, буд.6, ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, ) що становить загальну суму 713 989,36 грн. та 4 962 грн. 00 коп. судового збору. Визнано грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, ) що становить загальну суму 1 995 219 грн.10 коп. та 4 962 грн. 00 коп. судового збору. Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, код ЄДРПОУ 38505161) що становить загальну суму 312 321,76 грн. та 4 962 грн. 00 коп. судового збору. Зобов`язано розпорядника майна протягом 10 днів з дня винесення даної ухвали внести визнані вимоги до реєстру вимог кредиторів, письмово повідомити кредиторів та боржника з даним реєстром вимог кредиторів, та про місце і час проведення зборів кредиторів, та організувати їх проведення. Призначено підсумкове засідання суду на "20" грудня 2022 року.

Постановою суду від 28.12.2022 року затверджено звіт про роботу розпорядника майна Мельник Ірини Анатоліївни у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " Сан-Вест " за період з 26 жовтня 2022 року по 16 грудня 2022 року. Припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест". Припинено повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни. Визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест". Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Призначено ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну.

28.12.2022 року оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, ) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю " Сан-Вест "арбітражного керуючого Мельник І.А. надійшло клопотання, в якому просить припинити податкову заставу - номер запису № 46588344 дата і час реєстрації 07 лютого 2022 року 16:53:27, що накладена ГУ ДПС в Рівненській області на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ВЕСТ» (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв. 63, ) та майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі, на підставі акту опису майна, серія та номер 113, виданий 23 березня 2021 року, видавник Головне управління ДПС в Рівненській області.

Дане клопотання обгрунтовує необхідністю проведення та завершення ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест".

Розглянувши клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю " Сан-Вест" арбітражного керуючого Мельник І.А., всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, безпосередньо дослідивши докази, які мають значення для його розгляду, суд встановив наступне.

Постановою суду від 28.12.2022 року затверджено звіт про роботу розпорядника майна Мельник Ірини Анатоліївни у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю " Сан-Вест " за період з 26 жовтня 2022 року по 16 грудня 2022 року. Припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест". Припинено повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Мельник Ірини Анатоліївни. Визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест". Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Призначено ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну.

28.12.2022 року оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" (33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв.63, ) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.58 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи-банкрута.

На стадії ліквідації боржника арбітражним керуючим встановлено, що ГУ ДПС у Рівненській області на підставі акту опису майна, серія та номер 113, виданого 23 березня 2021 року, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено запис №46588344 про обтяження податковою заставою майна Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ВЕСТ» (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв. 63,

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У підпункті 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

За правилами підпункту 14.1.176 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2 ст. 89 ПК України).

Згідно із пунктом 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі (п. 89.8 ст. 89 ПК України).

Відповідно до підпунктів пункту 93.1 статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

У свою чергу, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті (п. 93.2 ст. 93 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи № 918/822/22, грошові вимоги ГУ ДПС в Рівненській області було визнано в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства та включено до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

На підставі даного, фактичне задоволення вимог ГУ ДПС в Рівненській області може бути здійснено в порядку визначеному Кодексом України з процедур банкрутства та згідно до черговості встановленої ст. 64 даного Кодексу.

Оскільки в процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута, майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

Таким чином суд зазначає, що з моменту відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури всі без винятку обтяження чи інші обмеження щодо розпорядження його майном підлягають скасуванню.

Існування не скасованих заборон на відчуження активів банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Кодексом обов`язків.

Відповідно до ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, скасовуються арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядженням майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Відповідно до ч. 1-10 ст. 62 Кодексу з процедур банкрутства України усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси. За наявності у складі майна банкрута майна, виключеного з обігу, ліквідатор зобов`язаний передати його відповідним особам в установленому порядку. Ліквідатор, виявивши частку, яка належить банкруту у спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку порушує питання про виділення цієї частки. Активи, включені до складу іпотечного покриття, не включається до складу ліквідаційної маси емітента таких облігацій та управителя іпотечним покриттям. Відчуження цих активів, у тому числі примусове, здійснюються в порядку , передбаченому законом. Майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору. Державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута, не включається до складу ліквідаційної маси. Суб`єкт управління таким майном з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановлений частиною другою статті 59 цього Кодексу строк приймає рішення про подальше використання цього майна. Зерно банкрута, що зберігається на його зерновому складі, включається до складу майна банкрута лише після повного повернення зерна поклажодавцям за всіма складськими документами на зерно, виданими таким суб`єктом господарювання. Майнові права інтелектуальної власності, виключні майнові права на які зберігаються за закладом вищої освіти державної форми власності, не включаються до складу ліквідаційної маси і повертаються закладу вищої освіти державної форми власності, що вносив їх до статутного капіталу господарського товариства.

Статтею 63 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що після проведення інвентаризації ліквідатор здійснює продаж майна банкрута.

Наявність чинних арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майна банкрута перешкоджає продажу майна та проведенню ліквідаційної процедури у встановлені законом строки.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 14.03.2018 по справі №10/Б-5022/1359/2011 за загальним правилом зняття заборон та арештів з майна боржника в порядку Закону про банкрутство є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих, правоохоронних органів та не потребує подальшого винесення окремих судових рішень, а також сплати додаткових коштів, однак, якщо посадова особа ухиляється від виконання постанови суду про визнання боржника банкрутом, зацікавлена особа вправі звернутися до суду з відповідною заявою (клопотанням, скаргою). Розгляд такої заяви судом відбувається виключно в межах справи про банкрутство.

При цьому винесення судом окремого судового рішення про звільнення майна боржника від обтяжень лише конкретизує обов`язок осіб, визначений Законом про банкрутство, та може бути підставою для відповідальності цих осіб за невиконання рішення суду у встановленому порядку.

Відтак з метою контролю за ходом ліквідаційної процедури боржника та концентрацією всіх даних щодо вказаного майна у справі про банкрутство, в тому числі щодо його обтяження та/або арешту, суд доходить висновку щодо необхідності припинення податкової застави боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест", які вчинені поза межами провадження у справі про банкрутство останнього.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" арбітражним керуючим Мельник І.А. клопотання про припинення податкової застави, а відтак суд вважає за необхідне вказане клопотання задоволити.

Керуючись статтями 2, 20, 59, 60, 61, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232-235 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан-Вест" арбітражного керуючого Мельник І.А. про припинення податкової застави задоволити.

2. Припинити податкову заставу - номер запису № 46588344 дата і час реєстрації 07 лютого 2022 року 16:53:27, що накладена ГУ ДПС в Рівненській області на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ВЕСТ» (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Андрія Мельника, буд. 2, кв. 63, ) та майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі, на підставі акту опису майна, серія та номер 113, виданий 23 березня 2021 року, видавник Головне управління ДПС в Рівненській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Марач В.В.