ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1710/23

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповід альністю «ПТАХОКОМПЛЕКС „НОВА»

до Товариства з обмеженою відповід альністю «МОРОЗІВСЬКА ПТАХОФАБРИКА»

про стягнення 434 384,21 грн

ВСТАНОВИВ:

07.06.2023 до Господарського суду Київської області надійшов позов ТОВ «ПТАХОКОМПЛЕКС„НОВА» (далі позивач) до ТОВ «МОРОЗІВСЬКА ПТАХОФАБРИКА» (далі відповідач) про стягнення 434384,21 грн.

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно пп. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача аба іншої особи письмових або електронних доказів.

Водночас згідно приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частино 2 ст 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зміст позову Товариства з обмеженою відповід альністю «ПТАХОКОМПЛЕКС „НОВА» не містять відомостей стосовно початкової (число, місяць, рік) та кінцевої (число, місяць, рік) дат розрахункового періоду, за який здійснювалось нарахування заявленої до стягнення пені, трьох відсотків та інфляції. що не дозволяє ідентифікувати часовий проміжок з чіткими та реальними датами нарахування сум, що позивач має намір стягнути.

Суд звертає увагу позивача на те, що наведений позивачем розрахунок не містять необхідних відомостей для ідентифікації заявленого до стягнення боргу, тоді як посилання на період заборгованості, а також дати початку та закінчення нарахування не ідентифікують як загальну суму боргу, так і суми боргу на які позивачем нараховано штрафні санкції, 3 % річних та інфляційних втрат по кожному періоді окремо (з- по).

Так, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У позовній заяві позивач посилається на: договір поставки №19/04/21, додаток до договору №5, платіжне доручення № 14553 від 04.11.2022 на суму 1 146 698,66 грн, платіжне доручення № 14578 від 11.11.2022 на суму 764 797,56 грн, платіжне доручення № 14581 від 17.11.2022 на суму 95 627,83 грн, видаткові накладні № СА-0003543, № СА 0003206, № СА 0000259 до договору поставки № 67/18 від 17.07.2018 та сам договір, накладні на відвантаження, інвентаризаційний опис запасів, звіт з утилізації інкубаційного яйця, добових курчат та вакцинації від 21.03.2022. Однак, до матеріалів позовної заяви вказані документи не надає.

Також зазначає, про наявність виконавчого провадження, однак постанову про його відкриття не надано.

Крім того, в порушення приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позивачем не зазначено доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин на рахунок стягнення з відповідача 434 384,21 грн, як і не зазначено позивачем про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

З огляду наведеного суд звертає увагу позивача на те, що:

- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;

Окрім цього, п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Однак, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, позивачем не додано доказів відправлення позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову 434384,21 грн, при звернені до суду позивач мав сплатити 6 515.76 грн судового збору.

Однак, позивачем не дотримано вимог п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, оскільки документ, який підтверджує сплату судового збору не надано.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та ст. 162,164,172, 174 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (ст.ст. 235, 255 ГПКУ).

Суддя В.М. Антонова