УХВАЛА

07 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/15741/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеіл Компані"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2023

у справі за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченка Андрія Григоривача

про визнання дії державного реєстратора протиправною та скасування реєстраційного запису,

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченка А.Г. про визнання дії державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченка А.Г. протиправною та скасування запису від 20.03.2019 №2005370, яким скасовано запис від 14.12.2018 №1005370 "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах".

2. Господарський суд міста Києва рішенням від 15.04.2021 у задоволенні позову відмовив. Північний апеляційний господарський суд постановою від 12.01.2023 вказане рішення скасував та ухвалив нове - про задоволення позову.

3. 18.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеіл Компані" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2023, в якій просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4. Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

5. Частиною 2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, передбачених ст.290 цього Кодексу, то така скарга залишається без руху.

6. Відповідно до п.5 ч.2 ст.290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав).

7. Відповідно до ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу.

8. Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі п.4 ч.2 ст.287 ГПК, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

9. Системний аналіз наведених положень ГПК дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч.2 ст.287 ГПК як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

10. Процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та / або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) ст.287 ГПК, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

11. Скаржник посилається на п.8 ч.1 та п.4 ч.3 ст.310 ГПК, однак усупереч наведеному скаржник не вказує конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) ст.287 ГПК, із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч.2 цієї статті (зокрема не посилається й на п.4 ч.2 ст.287 ГПК).

12. Відповідно до п.2 ч.4 ст.290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

13. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом "Про судовий збір".

14. Згідно з ч.1 ст.4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

15. Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру, становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону "Про судовий збір").

17. Відповідно до ч.4 ст.6 Закону "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

18. Враховуючи вимоги касаційної скарги (повністю скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до цього суду), скаржник при її подачі повинен був сплатити судовий збір у розмірі 8 408 грн (2102 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020) х 2 вимоги немайнового характеру х 200%).

19. Проте, скаржник відповідно до квитанції від 18.05.2023 №65 сплатив 4 204 грн, тобто на 4 204 грн менше від суми судового збору, що підлягає сплаті у цьому випадку.

20. Оскільки скаржник не надав документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, то касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених п.2 ч.4 ст.290 ГПК.

21. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту подання касаційної скарги.

22. Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

23. З огляду на залишення касаційної скарги без руху, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення дії оскаржуваної постанови залишається без розгляду до усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, ст.4 Закону "Про судовий збір", Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеіл Компані" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 у справі №910/15741/20 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Сеіл Компані" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сеіл Компані", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. Кібенко