ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Черкаси справа №925/232/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» (вул.Зіни Бєлої, 156, кв.8, кімн.5, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранслогістика» (вул.Академіка Корольова, 2, м.Черкаси, Черкаська область, 18036, )

про стягнення 124 134,72 грн,

16.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранслогістика» про стягнення заборгованості у розмірі 124 134,72 грн, у тому числі 88363,23 грн основного боргу, 4770,97 грн річних, 31000,52 грн інфляційних втрат та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2684,00 грн. У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 24.09.2021 до 22.11.2021 на замовлення відповідача, поставив останньому товар на загальну суму 250 097,69 грн, за який відповідач розрахувався частково, сплативши на користь позивача 150 000,00 грн. Частина поставленого відповідачу товару на суму 11734,46 була повернута позивачу. Проте за частину товару на суму 88363,23 грн відповідач не розрахувався з позивачем, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для примусового стягнення з відповідача заборгованості разом із нарахованими річними та інфляційними витратами.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.02.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, яким обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 02.04.2023, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 17.03.2023.

Ухвала Господарського суду Черкаської області від 17.02.2023 про відкриття провадження у справі 20.02.2023 направлена на адресу відповідача, яка вказана позивачем у позовній заяві, за адресою його місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте вручена відповідачу (його представнику) не була та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про відкриття провадження у справі відповідача також було повідомлено судом шляхом оприлюднення на офіційному сайті Господарського суду Черкаської області оголошення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на наведені правові норми, суд вважає, що ним виконано обов`язок щодо належного повідомлення відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранслогістика» у справі, тому справа підлягає розгляду, з метою забезпечення на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив на позов та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання ним відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» (постачальник) на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранслогістика» (покупець) у період з 24.09.2021 до 22.11.2021 поставило останньому товар, а саме запасні частини та обладнання для сільськогосподарської техніки на загальну суму 250 097,69 грн, що свідчить про укладення між позивачем та відповідачем договору поставки у спрощений спосіб.

У вересні 2021 року позивач поставив відповідачу товар на суму 78548,92 грн, що підтверджується видатковими накладними №РН-00056977 від 24.09.2021 на суму 54002,42 грн, №РН-00057202 від 27.09.2021 на суму 24546,50 грн, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплені відповідними печатками підприємств.

У жовтні 2021 року позивач поставив відповідачу товар на суму 138 405,21 грн, що підтверджується видатковими накладними №РН-00058350 від 01.10.2021 на суму 1315,44 грн, №РН-00058351 від 01.10.2021 на суму 16200,00 грн, №РН-00058352 від 01.10.2021 на суму 4698,67 грн, №РН-00059067 від 05.10.2021 на суму 568,55 грн, №РН-00059269 від 06.10.2021 на суму 937,61 грн, №РН-00059325 від 06.10.2021 на суму 417,70 грн, №РН- 00059528 від 07.10.2021 на суму 6363,61 грн, №РН-00059779 від 07.10.2021 на суму 2772,96 грн, №РН-00059887 від 08.10.2021 на суму 897,74 грн, №РН-00059992 від 08.10.2021 на суму 391,85 грн, №РН-00060530 від 11.10.2021 на суму 27557,88 грн, №РН-00062270 від 19.10.2021 на суму 27509,63 грн, №РН-00062272 від 19.10.2021 на суму 17180,57 грн, №РН-00063139 від 22.10.2021 на суму 16193,92 грн, №РН-00063160 від 22.10.2021 на суму 1754,28 грн, №РН-00063355 від 22.10.2021 на суму 1524,10 грн, №РН-00063358 від 22.10.2021 на суму 2863,69 грн, №РН- 00063646 від 25.10.2021 на суму 1430,39 грн, №РН-00063602 від 25.10.2021 на суму 323,44 грн, №РН-00065178 від 29.10.2021 на суму 7503,18 грн, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплені відповідними печатками підприємств.

У листопаді 2021 року позивач поставив відповідачу товар на суму 33143,56 грн, що підтверджується видатковими накладними №РН-00066123 від 03.11.2021 на суму 1525,62 гри, №РН- 00066208 від 03.11.2021 на суму 8556,28 грн, №РН-00066680 від 05.11.2021 на суму 8550,70 грн, №РН-00067650 від 11.11.2021 на суму 7720,25 грн, №РН-00068293 від 15.11.2021 на суму 431,24 грн, №РН-00069723 від 22.11.2021 на суму 6359,47 грн, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплені відповідними печатками підприємств.

У видаткових накладних постачальник та покупець домовились, що сплата за товар, отриманий за накладними, проводиться на розрахунковий рахунок постачальника протягом 7 днів з моменту отримання товару, якщо інше не обумовлено в договорі поставки. Накладні є вимогою на оплату товару у розумінні частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

Частина поставленого відповідачу товару на суму 11734,46, була повернута покупцем позивачу, що підтверджується накладними на повернення №1211 від 18.10.2021 на суму 5674,52 грн та №1299 від 11.11.2021 на суму 6059,94.

За поставлений товар, відповідач частково розрахувався з позивачем, сплативши на користь останнього 150 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1508 від 30.12.2021 на суму 50000,00 грн та № 1611 від 17.02.2022 на суму 100 000,00 грн.

За іншу частину поставленого товару відповідач з позивачем не розрахувався, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 88363,23 грн, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду для примусового стягнення з відповідача суми заборгованості разом із 3% річними та інфляційними витратами.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Згідно зі статтею 206 Цивільного кодексу України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом частини 1 статті 640 та частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За приписами частини 2 статті 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, судом встановлено, що шляхом поставки позивачем та прийняття відповідачем без зауважень товару, про що свідчать відповідні видаткові накладні, які підписані уповноваженими представниками сторін у справі, складання та надання позивачем відповідних рахунків на оплату поставленого товару та часткової оплати відповідачем поставленого товару, між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Згідно з статтею 263 Господарського кодексу України господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг.

Господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, контрактації сільськогосподарської продукції, енергопостачання, купівлі-продажу, оренди, міни (бартеру), лізингу та іншими договорами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (статті 655,656 Цивільного кодексу України).

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар вартістю 238 363,23 грн. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару.

Сторони домовились, що покупець зобов`язаний оплатити вартість поставленого товару протягом 7 днів з моменту отримання товару. Отже, у силу наведених правових норм після отримання товару та підписання відповідних видаткових накладних, у відповідача виник обов`язок з оплати його вартості протягом 7 днів з дати отримання товару. Заборгованість відповідача становить 88363,23 грн, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами (відповідними видатковими накладними, які підписані сторонами та скріплені відповідними печатками постачальника та покупця), отже вимога про примусове стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 88363,23 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

Позивач нарахував відповідачу 4770,97 грн 3% річних за період прострочення з 01.10.2021 до 08.02.2023 та 31000,52 грн інфляційних витрат за цей період, які також просить стягнути з відповідача. Судом перевірено розрахунок позивача з врахуванням наведених вище положень законодавства та вихідних даних та встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних зроблено позивачем вірно, тому вимога про їх стягнення підлягає до задоволення.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимогстатті 16 Цивільного кодексу Українитастатті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги фізичної Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранслогістика» про стягнення 124 134,72 грн, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранслогістика» (вул.Академіка Корольова, 2, м.Черкаси, Черкаська область, 18036, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ АГРО» (вул.Зіни Бєлої, 156, кв.8, кімн.5, м.Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200, ) 88363,23 грн основної заборгованості, 4770,97 грн річних, 31000,52 грн інфляційних витрат та 2684,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко