ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. м. Черкаси справа № 925/181/20(925/535/23)

Вх.суду № 6337/23 від 17.04.2023

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Садоновою А.Р.,

у судове засідання не з`явились: представники від позивача та відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду позовну заяву від 14.04.2023 №925/181/20/287,

позивача, боржника у особі ліквідатора банкрута,

до відповідача, фізичної особи-підприємця Андреєва Андрія Володимировича,

про стягнення грошових коштів у сумі 80 000,00 грн.

подану межах справи за заявою

ініціюючого кредитора, Головного управління ДПС у Черкаській області,

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена",

про банкрутство юридичної особи

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 14.04.2023 №925/181/20/287 з вимогою:

стягнути з фізичної особи-підприємця Андреєва Андрія Володмировича ( АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; електронна пошта: а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" (19622, Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська, 21, , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , АТ КБ "ПриватБанк", МФО 354347, код ЄДРПОУ банку: 14360570) кошти у сумі 80 000,00 грн..

2. Ухвалами суду: від 21.04.2023 відкрито провадження за позовною заявою та призначено її для розгляду у спрощеному провадженні по суті; від 11.05.2023 розгляд справи було відкладено на 30.05.2023.

3. Позивач у позовній заяві від 14.04.2023 №925/181/20/287 (а.с.1 т.36), відповіді на відзив від 11.05.2023 №925/181/20/350 (а.с.74 т.36) та його представник у судовому засіданні 11.05.2023 вимоги підтримали повністю і пояснив,

що у ході здійснення заходів ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута було встановлено перерахування з рахунку ТОВ "Селена" на рахунок фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. коштів у сумі 80000 грн.;

що будь-які документи, пов`язані із вказаними вище перерахуваннями коштів, у ліквідатора банкрута відсутні;

що ліквідатор банкрута 20.01.2021 та 05.04.2021 направляв на адресу фізичної особі-підприємця Андрєєва А.В. запити з метою отримання копій усіх первинних та інших документів, у тому числі договорів, які укладались між ТОВ "Селена" та фізичною особою-підприємцем Андрєєвим А.В., (з усіма додатками, змінами, актами до цих договорів, тощо), які були вручені адресату відповідно 25.01.2021 та 08.04.2021, однак останній будь-якої відповіді і запитуваних документів не надав;

що ухвалою суду від 10.06.2021 (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021) вимоги ліквідатора банкрута до Андреєва А.В. про витребування цих документів були задоволені повністю;

що на примусове виконання вказаного вище судового рішення 20.04.2022 Оболонським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито виконавче провадження №68753825, а 02.03.2023 виконавчий документ був повернутий державним виконавцем стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з відсутністю у боржника витребуваних документів;

що виконавче провадження було завершене не з підстав знищення документів (що встановлювало б факт взагалі їх існування), а з підстав відсутності таких документів у боржника без будь-яких поважних на те причин;

що згідно з листом Державного архіву м.Києва від 15.12.2021 №068/05-19/3008 Андрєєв А.В. не надавав на розгляд експертної комісії Державного архіву м.Києва акти про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду;

що оскільки державним виконавцем встановлено обставини відсутності документів, зазначених у призначеннях платежу при перерахуванні коштів з рахунків ТОВ "Селена", оскільки такі документи до архівної установи на зберігання не передавались та оскільки такі документи не були знищені у визначеному законодавством порядку, то перераховані з рахунків ТОВ "Селена" кошти у сумі 80 000,00 грн. на користь фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. були перераховані без належної правової підстави і мають бути стягнуті з відповідача;

що з 12.03.2020 до 15.04.2023 було введено карантин на всій території України, тому відповідно до п.12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, доповненого Законом України "про внесення змін до деяких законодавчих актів України .спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірсуної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-IX, чинного з 20.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину;

що оскільки з 12.03.2020 було введено карантин, а з 20.04.2020 доповнено ЦК України нормами щодо продовження, у тому числі, загального строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України, то позовна давність по вимогах про стягнення коштів у сумі 55 000,00 грн. на момент подання заяви з вимогами про їх стягнення (15.04.2023) не була пропущена, а строк позовної давності продовжено до закінчення строку дії карантину, тобто до 30.04.2023.

4. Відповідач у відзиві без дати і номеру (а.с.57 т.36), запереченні на відповідь на відзив без дати і номеру (а.с.89 т.36) проти вимог заперечив повністю і пояснив,

що позивач підтверджує факт здійснення оплати послуг саме за вказаними у призначеннях платежу договорами та не заперечує проти дійсного виконання договорів сторонами, тобто одночасно не заперечує проти факту підписання та виконання договорів, але просить стягнути сплачені кошти через 6 років після їх виконання та не зазначає норми матеріального права в обґрунтування заявленої вимоги;

що згідно з постановленою у цій справі ухвалою суду від 10.06.2021 судом установлено факт укладення між ТОВ "Селена" та фізичною особою-підприємцем Андрєєвим А.В. господарських договорів і сплати за ними коштів;

що резолютивна частина цієї ухвали не містить відомостей про витребування від фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. належним чином завірених копій договору від 14.04.2017 ґ3170414-01 та договору від 21.11.2017 №170021-02, за якими ТОВ "Селена" перераховувало кошти за надані фізичною особою-підприємцем Андрєєвим А.В. послуги;

що згідно з постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.03.2023 у виконавчому провадженні №68753825 фізична особа-підприємець Андрєєв А.В. фактично не має витребуваних у нього договорів, які зазначені у виконавчому документі;

що фізичною особою-підприємцем Андрєєвим А.В. не було вчинено втрати, пошкодження або дострокового знищення витребуваних господарських договорів, оскільки строк їх зберігання закінчився;

що Закон України "Про Національний архівний фонд та архівні установи" не створює для фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. обов`язків, оскільки предмет та результати його діяльності не створюють та не становлять виняткову культурну цінність;

що строки, порядок знищення документів, поширюються виключно на діяльність архівних установ, яким матеріали передані на строкове зберігання;

що ТОВ "Селена" вказує на втрату за власною недбалістю спірних договорів, не ставлячи під сумнів факт їх підписання та виконання;

що сплата коштів за договором є прямим підтвердженням його існування;

що згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10, та постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі 33-59гс14, для юридичної особи (суб`єкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (довідалася або могла довідатися) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладення договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права; ч.7 ст.261 ЦК України передбачено, що винятки з правила ч.1 цієї статті можуть бути встановлені законом; Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції. що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальних норм про позовну давність (у тому числі і для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника) не встановлено; початок перебігу строку позовної давності не є днем, коли саме арбітражний керуючий у справі про банкрутство дізнався про укладення договору;

що строк позовної давності: за договором від 14.04.2017 №170414-01 закінчився 15.04.2020; за договором від 21.11.2017 №17021 закінчився 22.11.2020; за договором від 21.11.2017 №170021-03 закінчився 22.11.2020; за договором від 28.03.2016 №160328-04 закінчився 29.03.2019;

що сам факт існування карантинних обмежень не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, якщо такі обмеження об`єктивно не перешкоджали реалізувати своє право на звернення до суду у строки, встановлені процесуальним законодавством України.

5. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак участі своїх повноважних представників у судовому засіданні не забезпечили, про причини неявки до суду не повідомили.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

6. Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

7. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд

установив наступні обставини.

21.04.2017 згідно з випискою ТВБВ Київське регіональне відділення АТ "Банк інвестицій та заощаджень" по рахунках ТОВ "Селена" за період з 29.02.2012 до 27.11.2020 ТОВ "Селена" було перераховано на користь фізичнрої особи-підприємця Андрєєва А.І. 25 000,00 грн., призначення платежу: "За проведення оцінки майна зг. дог. №170414-01 від 14.0043.17 у сумі 25000,00 грн, без ПДВ" (а.с.16 т.36).

27.11.2017 згідно із заключною випискою АТ КБ "ПриватБанк" по поточному рахунку ТОВ "Селена" № НОМЕР_3 за період з 01.01.2017 до 31.12.2017 платіжними документами за №2017, 2017 та 2016 вказаним підприємством було перераховано на користь фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. кошти: у сумі 12 500,00 грн., призначення платежу: "часткова оплата за проведення незалежної експертної оцінки по дог №170021-02 від 21.11.2017 без ПДВ"; у сумі 12 500,00 грн., призначення платежу: "часткова оплата за проведення незалежної експертної оцінки по дог №170021-02 від 21.11.2017 без ПДВ"; у сумі 5 000,00 грн., призначення платежу: "за проведення незалежної експертної оцінки по дог №170021-03 від 21.11.2017 без ПДВ" (а.с.14 т.36).

03.03.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

07.07.2020 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

21.04.2016 згідно з випискою ТВБВ Київське регіональне ідділення АТ "Банк інвестицій та заощаджень" по рахунках ТОВ "Селена" за період з 29.02.2012 до 27.11.2020 ТОВ "Селена" було перераховано на користь фізичнрої особи-підприємця Андрєєва А.І. 25 000,00 грн., призначення платежу: "За проведення оцінки майна зг. дог. №160328-04 від 28.03.16 у сумі 25000,00 грн, без ПДВ" (а.с.16 т.36).

20.01.2021 та повторно 05.04.2021 ліквідатор банкрута звернувся до фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. із запитами від 20.01.2021 №925/181/20/44 та від 925/181/20/235, у яких просив надати копії усіх первинних та інших документів (в тому числі договорів, які укладались між ТОВ "Селена" та фізичною особою-підприємцем Андрєєвим А.В., з усіма додатками, змінами, актами, укладеними щодо вказаних договорів, тощо), пов`язаних із наступними платежами банкрута на користь фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В.: 21.04.2016 у сумі 25000,00 грн. "за проведення оцінки майна зг.дог. №160328-04 від 28.03.16 у сумі 25000,00 грн."; 21.04.2017 у сумі 25000,00 грн. "за проведення оцінки майна зг.дог. №170414-01 від 14.04.17 у сумі 25000,00 грн."; 27.11.2017 у сумі 12500,00 грн. "часткова оплата за проведення незалежної експертної оцінки по договору №170021-02 від 21.11.2017"; 27.11.2017 у сумі 12500,00 грн. "часткова оплата за проведення незалежної експертної оцінки по договору №170021-02 від 21.11.2017; 27.11.2017 у сумі 5000,00 грн. "часткова оплата за проведення незалежної експертної оцінки по договору №170021-03 від 21.11.2017", зокрема: договір №160328-04 від 28.03.2016; договір №170414-01 від 14.04.2017; договір від 170021-02 від 21.11.2017; договір №170021-03 від 21.11.2017; висновки та звіти, складені на виконання вказаних договорів щодо оцінки майна банкрута; перелік майна, оцінка якого була здійснена в рамках вказаних договорів і визначена вартість такого майна (а.с.19,21 т.36).

Згідно з даними сайту АТ "Укрпошта" поштові відправлення (запити) за штриховими кодовими ідентифікаторами №192 та №428 були отримані фізичною особою-підприємцем 25.01.2021 та 08.04.2021 відповідно, однак будь-якої відповіді на свої звернення ліквідатор банкрута не отримав (а.с.20, 23 т.36).

10.06.2021 ухвалою суду у цій справі (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2021) заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М. від 18.05.2021 №925/181/20/362 задоволено повністю: витребувано від фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. на користь ТОВ "Селена" у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голіного А.М. належним чином завірені копії наступних документів: договору №160328-04 від 28.03.2016 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами та актами на їх виконання; договору №170414 від 14.04.2017 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами та актами на їх виконання; договору №170021 від 21.11.2017 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами та актами на їх виконання; договору №170021-03 від 21.11.2017 з усіма додатками, доповненнями, додатковими угодами, змінами та актами на їх виконання; висновків та звітів про оцінку майна, складених на виконання вказаних договорів №160328-04 від 28.03.2016, №170414 від 14.04.2017, №170021 від 21.11.2017 та №170021-03 від 21.11.2017 щодо оцінки майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена"; уповноважено ліквідатора ТОВ "Селена", арбітражного керуючого Голінного А.М. на отримання від фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В.вказаних документів.

Судове рішення мотивоване, зокрема, тим,

що до діяльності фізичних осіб-підприємців застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб (ст.51 ЦК України), в тому числі й акти, згідно з якими фізична особа-підприємець зобов`язана зберігати первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, документи фінансової звітності та інші документи для цілей оподаткування не менш як 1095 днів (ст.44 ПК України), а документи та інші інформаційні матеріали, зібрані оцінювачами в процесі проведення оцінки майна, разом із звітом про оцінку майна не менше ніж п`ять років (Постанова КМ України від 10.09.2003 №1440, п.59 Національного стандарту №1), зобов`язана забезпечувати збереженість Національного архівного фонду, зобов`язана знищувати документи лише на підставі експертизи їх цінності комісією з фахівців архівної справи і діловодства зі складенням відповідного акту про вилучення для знищення документів. Знищення документів до закінчення установлених строків зберігання, без проведення експертизи їх цінності і без складення акта на знищення забороняється (ст.4-6 Закону України" Про національний архівний фонд");

що Андрєєв А.В., як фізична особа-підприємець, як суб`єкт оціночної діяльності, зобов`язаний зберігати витребувані документи не менш як п`ять років та лише після закінчення цього строку у нього виникає право на знищення цих документів, яке може бути ним реалізоване шляхом проведення експертизи їх цінності комісією з фахівців архівної справи і діловодства, складення акта про вилучення для знищення документів та акта про знищення;

що пояснення Андрєєва А.В. про те, що ним "не здійснюється зберігання в паперовій формі документів за період з 2016 до 2018 років з огляду на закінчення встановленого для їх зберігання терміну" не є доказом відсутності документів, тому судом не приймаються до уваги при вирішенні спору.

09.12.2021 ліквідатор банкрута направив на адресу Державного архіву м.Києва запит від 09.12.2021 №925/181/20/1115, для отримання інформації про те, чи були подані на розгляд до архівної установи від фізичної особі-підприємця Андрєєва А.В. акт (акти) про вилучення для знищення документів, схвалені ЕК, з доданою довідкою про проведення перевірки органами доходів і зборів, в тому числі й щодо документів даного суб`єкта господарювання, складених у період з 01.01.2016 по 31.12.2018, серед яких у тому числі містились документи, перелічені в ухвалі від 10.06.2021 у справі №925/181/20 (якщо так, повідомити, чи були погоджені вказані акти архівною установою та дата їх погодження) (а.с.38 на звороті т.36).

15.12.2021 Державний архів м.Києва листом №068/05-19/3008 повідомив, що фізична особа-підприємець Андрєєв А.В. не надавав на розгляд ЕПК Державного архіву м.Києва акти про вилучення для знищення, не внесених до Національного архівного фонду (а.с.40 на звороті т.36).

09.02.2022 ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Андрєєва А.В. на постанову Північного апеляційного господарського суд від 24.11.2021 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.06.2021 у справі №925/181/20 відмовлено.

17.02.2022 ліквідатор банкрута звернувся до Оболонського відділу державної виконавчої служби м.Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою за вих.№925/181/20/150 про відкриття виконавчого провадження за ухвалою суду від 10.06.2021 у справі №925/181/20 (а.с.43 на звороті т.36).

20.04.2022 постановою старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ярового О.В. відкрито виконавче провадження №68753825 з виконання ухвали суду від 10.06.2021 у справі №925/181/20 (а.с.45 на звороті т.36).

02.03.2023 постановою старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ярового О.В. у виконавчому провадженні №68753825 виконавчий документ (ухвалу суду від 10.06.2021 у справі №925/181/20) повернуто стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження". Рішення державного виконавця мотивовано тим, що "відповідно до заяви боржника ФОП Андрєєв А.В. встановлено, що він фактично не має витребуваних в нього договорів із усіма додатками, зазначеними у виконавчому документі" (а.с.47 на звороті т.36).

17.04.2023 за вх.№6337/23 заявник звернувся до суду із позовом, що розглядається.

8. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Згідно з Цивільним кодексом України:

ч.1, 2 ст.207. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (…);

п.2 ч.1 ст.208. У письмовій формі належить вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

ч.5 ст.261. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

ч.1 ст.638. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди;

ч.1, 2 ст.1212. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події;

ст.1213. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

9. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

9.1. За змістом ст.11, 177, 202, 509, 1212 ЦК України чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Однак, у матеріалах справи відсутні як докази укладення у письмовій формі кожної з угод у формі одного документа (договору), вказаних у банківських виписках, так і докази фіксації факту вчинення правочинів у кількох документах. Виписки ж банків не містять усіх істотних умов вказаних у них договорів від 28.03.2016 №160328-04, від 14.04.2017 №170414-01, від 21.11.2017 №170021-02 та від 21.11.2017 №170021-03 про надання послуг з експертної оцінки майна, тому не є доказами укладення таких угод.

В є відповідних ів, ? факту .

За таких обставин, за відсутності тексту вказаних вище правочинів, суд позбавлений можливості оцінити їх зміст та встановити строки і порядок виконання сторонами зобов`язань за ним.

Отже, правові підстави для перерахування коштів боржником і їх набуття фізичною особою-підприємцем Андрєєвим А.В. відсутні, що є правовою підставою для їх стягнення відповідно до ст.1212 та 1213 Цивільного кодексу України.

9.2. З приводу пропуску позивачем строку позовної давності суд виходить з наступного.

Позивачем здійснено наступні платежі:

21.04.2016 на суму 25 000,00 грн.;

21.04.2017 на суму 25 000,00 грн.

27.11.2017 на загальну суму 30000,00 грн.;

Відповідно до ст.256, 257, 261 ЦК України загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Однак за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений (що має місце в даному випадку, оскільки тексти договорів з відповідними умовами як докази у справі відсутні) перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Суд вважає, що право у позивача на повернення коштів виникло з моменту їх перерахування відповідачу, тобто з 21.04.2016, 21.04.2017 та 27.11.2017.

Отже, трирічний строк позовної давності по стягненню вказаних вище сум закінчується відповідно 22.04.2019, 22.04.2020 та 28.11.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня 2020 року на усій території України установлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно із п.5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (який набрав чинності 02.04.2020) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено п.12 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Отже, станом на 02.04.2020 строк позовної давності за стягненням коштів у сумі 25 000,00 грн., перерахованих 21.04.2016 є таким, що сплив.

Строк позовної давності за вимогами про стягнення коштів на загальну суму 55000,00 грн., продовжено на підставі вказаного вище Закону.

Позов подано 15.04.2023.

Таким чином, позивач має право на стягнення 55000,00 грн., у зв`язку з чим, суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску ним строку позовної давності до цих вимог.

10. Суд відхиляє доводи відповідача, оскільки доказами укладення договорів, реквізити яких вказані у платіжних дорученнях, можуть бути лише їх оригінали чи належним чином засвідчені копії, а не логічні висновки про те, що кошти без них не могли перераховуватись, що наявність договорів визнавалась позивачем тощо; оскільки суд не установлював факту укладення договорів в ухвалі суду від 10.06.2021, а витребовував їх виключно з підстав наявності вказівки на них у платіжних дорученнях; оскільки сплив строку зберігання документів не є доказом факту їх знищення в установленому законом порядку та й судом зазначено, що на момент винесення ухвали суду п`ятирічний строк зберігання договорів (якщо вони є чи були в натурі) не сплив.

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.1212 Цивільного кодексу України, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 14.04.2023 №925/181/20/287 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Андрєєва Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" (19622, Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська,21, ідентифікаційний код 31537129) 55 000,00 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 07.06.2023.

Направити це судове рішення сторонам.

Суддя Хабазня Ю.А.

Я-3