ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/360/23

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД", Миколаївська дорога, 253, м. Одеса, 65102, код - 31427962

до: Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України, вул. Семполовського, 15, с. Уладівське, Калинівський район, Вінницька область, 22422, код - 00497638

про стягнення 1 033 614,07 грн

за участю представників:

позивача: Булавенко Євгеній Михайлович

відповідача: Бурко Віталій Ростиславович

В С Т А Н О В И В :

10.03.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 20.02.2023 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" до Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України про стягнення 1 033 614,07 грн заборгованості, з яких 515 300,00 грн основного боргу, 518 314,07 грн штрафних санкцій за договором поставки сільськогосподарської техніки на умовах попередньої оплати № 27/11/20 від 27.11.2020 року.

Ухвалою суду від 27.03.2023 року відкрито провадження у справі № 902/360/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.04.2023 року.

11.04.2023 року представником позивача подано до суду лист (вих. № 11/01-22-1 від 11.01.2022 року) Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України щодо погашення заборгованості в строк до 15.03.2022 року.

У судовому засіданні 11.04.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/360/23 для судового розгляду по суті на 09.05.2023 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 13.04.20213 року повідомлено учасників справи ро дату наступного судового засідання.

08.05.2023 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання (б/н від 08.05.2023 року) (вх.канц. № 01-34/4413/23) про відкладення судового засідання на іншу дату, з метою надання можливості скористатись правничою допомогою.

В судовому засіданні 09.05.2023 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 31.05.2023 року о 10:30 год., на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

29.05.2023 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання (б/н та без дати) (вх.канц. № 01-34/5095/23 від 29.05.2023 року), в якому останній зазначає, що визнає розмір основної заборгованості в сумі 515 300,00 та 191 811,52 грн інфляційних втрат та просить суд у разі задоволення позовних вимог зменшити розмір нарахованих позивачем пені, штрафу та процентів річних на 99 %. Додатком до клопотання додано ряд документів.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, про укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" та Уладово-люлинецькою дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах попередньої оплати № 27/11/20 від 27.11.2020 року.

В зв`язку з неналежним виконанням Уладово-люлинецькою дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України умов договору договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах попередньої оплати № 27/11/20 від 27.11.2020 року, в частині оплати поставленого товару, утворилась заборгованість.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" звернулось з позовом до суду про стягнення з Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України 515 300,00 грн основного боргу, 191 811,52 грн інфляційних втрат, 295 923,38 грн пені та 30 597,17 грн 3 % річних за договором поставки сільськогосподарської техніки на умовах попередньої оплати № 27/11/20 від 27.11.2020 року.

У клопотанні (б/н та без дати) (вх.канц. № 01-34/5095/23 від 29.05.2023 року), відповідач зазначає, що визнає розмір основної заборгованості в сумі 515 300,00 та 191 811,52 грн інфляційних втрат та просить суд у разі задоволення позовних вимог зменшити розмір нарахованих позивачем пені, штрафу та процентів річних на 99 %. Додатком до клопотання додано ряд документів (а.с.51-52, т. 1).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 27.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" (Постачальник) та Уладово-люлинецькою дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України (Покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської техніки на умовах попередньої оплати № 27/11/20 (а.с.8-12, т. 1).

За змістом п. 1.1 предметом договору є поставка сільськогосподарської техніки, та запчастин до сільськогосподарської техніки.

Асортимент товару та умови поставки узгоджуються сторонами і вказуються в заявці з боку Покупця та у виставленому на підставі погодженої заявки рахунку, з боку Продавця (п. 2.1 Договору).

Ціна товару вказується у виставленому Постачальником рахунку-фактурі (п. 2.1 Договору).

Відповідно п. 2.2 Договору загальна сума договору складається із суми вартості партій товару, поставлених Постачальником Покупцю протягом строку дії цього договору, які вказані у видаткових накладних.

Ціна фіксується виставленням рахунку Покупцю і залишається незмінною на термін, обумовлений заздалегідь, по кожній окремій партії товару (п. 2.3 Договору).

Згідно п. 2.4 Договору оплата продукції здійснюється Покупцем на умовах 20% передоплати від вартості в розмірі 163 060,00 грн на момент отримання рахунку. Решту суми 652 240,00 грн Покупець зобов`язується оплатити до 28.02.2021 року шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця на підставі виставленого рахунку-фактури. Також можливі інші умови розрахунків за домовленістю сторін, про що складається додаток до договору. Оплата кожної партії товару повинна проводитися шляхом безготівкового перерахування Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Зобов`язання Покупця щодо оплати товару вважаються виконаними у момент списання з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника суми, вказаної у Специфікації та у рахунку-фактурі (п. 2.5 Договору).

Товар за договором постачається на умовах СРТ, місце відвантаження - склад-майданчик покупця за адресою: Україна, Вінницька обл., Калинівський р-н, с. Уладівське. Відповідно до міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів "Інкотермс" (редакція 2010 року), з урахуванням особливостей, наведених у договорі (п. 3.1 Договору).

Моментом виконання обов`язку передати товар вважається дата отримання товару Покупцем в місці поставки товару, вказаному в п. 3.1 Договору, що підтверджується документально шляхом складання накладної або акту приймання-передачі. Видаткова накладна або акт приймання-передачі підписуються повноважними представниками Покупця та Постачальника (п. 3.3 Договору).

Відповідно п. 5.2 Договору за несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення оплати.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020 року. Після цього, договір автоматично пролонгується на один рік, і далі щорічно, якщо жодна зі сторін не пред`явила письмове повідомлення про закінчення терміну дії договору за 30 календарних днів до закінчення його терміну дії. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 11.1 Договору).

Також, 27.11.2020 року до договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах попередньої оплати № 27/11/20 від 27.11.2020 року між сторонами підписано Додаток № 1 , за змістом якого сторонами узгоджено асортимент, кількість та вартість товару. Загальна вартість товару становить 815 300,00 грн.

Оплата продукції здійснюється Покупцем на умовах 20% передоплати від вартості в розмірі 163 060,00 грн на момент отримання рахунку. Решту суми 652 240,00 грн Покупець зобов`язується оплатити до 28.02.2021 року шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця на підставі виставленого рахунку-фактури. (а.с.13, т. 1).

27.11.2020 року позивачем здійснено поставку товару на суму 815 300,00 грн, що підтверджується обопільно підписаним актом приймання-передачі від 27.11.2020 року (а.с. 14, т. 1).

Відповідачем здійснено частковий розрахунок на загальну суму 300 000,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 515 300,00 грн (815 300,00 грн - 300 000,00 грн).

10.12.2021 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію (вих. № 1012) з вимогою сплати заборгованості. Однак відповіді надано не було (а.с.16-21, т.1).

30.11.2022 року позивачем повторно на адресу відповідача надіслано претензію (вих. 1511). Відповідачем отримано зазначену претензію про що свідчить розписки про одержання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.21-25, т. 1).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 515 300,00 грн заборгованості за договором поставки сільськогосподарської техніки на умовах попередньої оплати № 27/11/20 від 27.11.2020 року правомірною та обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 191 811,52 грн інфляційних втрат та 30 597,17 грн 3 % річних

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми 6 % річних за користування кредитом, 3% річних та інфляційних втрат помилок не виявлено.

Тому, позов у цій частині вимог є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Також, судом розглянуто вимогу щодо стягнення 295 923,38 грн пені, за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України, розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно п. 5.2 Договору за несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення оплати.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми пені, судом помилок не виявлено.

При вирішенні питання щодо остаточної суми стягнення пені, з урахуванням позиції відповідача, суд враховує наступне.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України приймається до уваги, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними конкретизуються судом у кожному конкретному випадку.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (абз.1 п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011).

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Водночас, суд зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 р.

Процесуальна норма може застосовуватися виключно у взаємозв`язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв`язку з порушенням зобов`язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст. 233 ГК України, 551 ЦК України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18.

Так, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Подібних висновків щодо розміру штрафних санкцій дійшла Велика Палата Верховного Суду 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц; у справі №902/417/18 від 18.03.2020 року.

Дослідивши матеріали даної справи, суд враховує:

- погашення відповідачем суми основного боргу на рівні близько 37%;

- захищеність майнових інтересів позивача внаслідок нарахування 3% річних та інфляційних втрат;

- можливістю нарахування штрафних санкцій та мір цивільної відповідальності до моменту погашення суми основного боргу.

Таким чином, суд вважає, що наведене вище у своїй сукупності є винятковими обставинами, які є підставою для застосування положення ст. 551 ЦК України, ст. 233 ЦК України та зменшення пені з урахуванням зазначених висновків Великої Палати Верховного Суду.

Суд доходить висновку, з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, про наявність достатніх правових підстав для зменшення пені на 70%, що за переконанням суду у достатній мірі компенсуватиме майнові втрати позивача від знецінення грошових коштів, понесених втрат щодо несвоєчасного отримання розрахунку, відповідатиме діловим звичаям та нормальній діловій практиці, забезпечить дотримання розумного балансу також і інтересів відповідача.

Подібні висновки щодо зменшення сум пені по відношенню до відповідача наведено у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09 березня 2023 року у справі № 902/317/22.

Отже, до стягнення з відповідача слід визначити 88 777,01 грн пені.

Підсумовуючи, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення 207 146,37 грн пені.

За вказаних обставин, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" підлягає частковому задоволенню.

На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Також, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому, позивачу підлягає поверненню 50% судового збору пропорційно визнаним вимогам у розмірі 5 303,34 грн.

Витрати зі сплати судового збору у іншій частині підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам, без урахування зменшених судом сум штрафних санкцій.

Отже, на відповідача суд покладає судові витрати зі сплати судового збору в сумі 10 200,87 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73 ,74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України (вул. Семполовського, 15, с. Уладівське, Калинівський район, Вінницька область, 22422, код - 00497638) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" (Миколаївська дорога, 253, м. Одеса, 65102, код - 31427962) 515 300,00 грн основного боргу за Договором № 27/11/20 від 27.11.2020 року, 191 811,52 грн інфляційних втрат, 30 579,17 грн - 3% річних, 88 777,01 грн - пені, 10 200,87 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" 207 146,37 грн - пені.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" (Миколаївська дорога, 253, м. Одеса, 65102, код - 31427962) з Державного бюджету України 5 303,34 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №15710 від 22.02.2023 року (оригінал якого міститься у матеріалах справи).

5. Засвідчений гербовою печаткою суду примірник даного додаткового рішення є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЕС - АГРО ЛТД" (Миколаївська дорога, 253, м. Одеса, 65102, код - 31427962) з Державного бюджету України судового збору в сумі 5 303,34 грн.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. Примірник рішення направити учасникам справи в електронній формі на офіційні електронні адреси; за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку: позивачу - , відповідачу - .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 08 червня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (Миколаївська дорога, 253, м. Одеса, 65102)

3 - відповідачу (вул. Семполовського, 15, с. Уладівське, Калинівський район, Вінницька область, 22422)