ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1747/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/1747/23

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Приватного підприємства "Комерційна фірма "ЕКСБУД"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від б/д за вих. №б/н до Приватного підприємства "Комерційна фірма "ЕКСБУД" (далі - відповідач) про стягнення 169.611,13 грн попередньої оплати, у зв`язку із невиконанням договору підряду від 13.10.2021 №12/01/03/1655-Р.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1747/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2023.

Ухвалою від 07.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Через відділ документального забезпечення 25.04.2023 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Господарський суд встановив, що відповідач направив на адресу позивача копію відзиву та додані до нього документи, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною №910 від 25.04.2023 та фіскальним чеком від 25.04.2023.

Перевіривши статус відстеження поштового відправлення за трек-номером 910 (копія відзиву та додані до нього документи), господарський суд встановив, що відправлення вручено позивачу 28.04.2023 (підтверджується роздруківкою з відомостями розміщеними на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта»).

В ухвалі від 07.04.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі встановлено позивачу(ам) (особі(ам), яка(і) подала(и) позов) триденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ст. 166 ГПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, докази чого мають бути надані суду разом з відповіддю на відзив (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Отже, строк для подачі відповіді на відзив до 01.05.2023.

Станом на 02.06.2023 відповідь на відзив не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 ГПК України).

З урахуванням того, що позивач не скористався правом на подачу відповіді на відзив, господарський суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позов вмотивовано тим, що відповідач умови договору підряду не виконав, а тому наявні підстави для одностороннього розірвання договору та повернення перерахованої позивачем суми передплати.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач вважає, що договір підряду не був виконаний, у зв`язку із наявністю об`єктивних причин таких як карантин та введення в Україні воєнного стану, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача щодо відзиву відповідача на позовну заяву

Відповідь на відзив позивач не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять такі обставини: укладення договору; перерахування суми попередньої оплати; виконання робіт; строку дії договору; повернення суми попередньої оплати.

Суд встановив, що 13.10.2021 між позивачем (далі позивач, замовник) та відповідачем (далі відповідач, підрядник) був укладений договір підряду №12/01/03/1655-Р (далі - договір).

Пунктом 1.1 договору визначено, що підрядник зобов`язується на свій ризик виконати вказані у пункті 1.2 договору роботи за завданням замовника, а замовник в особі відділення реалізації нафтопродуктів по Дніпропетровській області «Кривий Ріг» зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи.

Найменування робіт: «Послуга з ремонту асфальтобетонного покриття на АЗС №03/020, за адресою: Дніпропетровська область, Широківський район, смт. Широке, вулиця Соборна, 1» (далі - роботи) (п. 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість робіт по цьому договору становить 323.449,32 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ 53.908,22 грн.

Сторони домовилися, про що свідчить п. 14.1 договору, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року.

Водночас, сторони можуть за взаємною згодою припинити достроково дію цього договору або продовжити його дію на новий строк, підписавши відповідну додаткову угоду (п. 14.2 договору).

Платіжним дорученням №2779 від 19.10.2021 на суму 169.611,13 грн підтверджується перерахування позивачем на користь відповідача 65% (від вартості матеріалу) за послуги ремонту асфальтобетонного покриття на АЗС 03/020, згідно договору №12/01/03-1655-р від 13.10.2021 (арк. 12, том 1).

Актом приймання-передачі об`єкта від 24.10.2021 (арк. 33, том 1) комісією позивача 24.10.2021 проведено обстеження об`єкта передачі, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, 1 (АЗС №03/020), та встановлено, що представник підрядної організації (відповідача) не з`явився, а тому вирішено додатково повідомити підрядника про необхідність прийняття об`єкта для виконання робіт.

Актом приймання-передачі об`єкту від 07.11.2021 (арк. 35, том 1) комісією позивача 07.11.2021 проведено обстеження об`єкта передачі, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, 1 (АЗС №03/020) та встановлено, що представник підрядної організації (відповідача) не з`явився, а тому вирішено у зв`язку з повторною неявкою підрядника вважати об`єкт під ремонт асфальтобетонного покриття на АЗС №03/020 переданим.

В матеріалах міститься вимога позивача від 31.01.2023 (без доказів її направлення) до відповідача про розірвання договору підряду №12/01/03/1655-Р від 13.10.2021 в односторонньому порядку, у якій позивач вимагає у відповідача перерахувати у місячний строк з дня отримання даної претензії 169.611,13 грн, а договір підряду вважати розірваним з 10.01.2023.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 у справі №904/1488/22, яке набрало законної сили 13.09.2022 встановлено, що у відповідача починаючи з 19.10.2021 виникло зобов`язання перед позивачем в частині виконання будівельних робіт.

Суд у справі №904/1747/23 зауважує, що у справі №904/1488/22 позивач звернувся з позовом до відповідача, у якому позивач просив суд стягнути з відповідача штрафні санкції, у зв`язку із порушенням строку виконання робіт.

Позивач до позову долучив лист відповідача від 10.02.2023, у якому відповідач гарантував виконання робіт по договору №12/01/03-1655-р від 13.10.2021 (договір, який є фактичною підставою позовних вимог у справі №904/1747/23) у повному обсязі та за цінами вказаного договору навесні, при настанні сприятливих погодних умов.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 169.611,13 грн основної заборгованості.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст.ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений; не розірваний; не визнаний недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 838 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Оцінюючи вказане у платіжному дорученні №2779 від 19.10.2021 призначення платежу, господарський суд доходить висновку, що позивач перерахував на користь відповідача передплату за укладеним між сторонами договором №12/01/03-1655-р від 13.10.2021.

Стаття 846 ЦК України регулює строки виконання роботи. Так, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1). Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ч. 2).

Згідно з п. 3.1 договору строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) календарних днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п. 2.4 цього договору та виконання замовником п. 4.2.1 договору і закінчуючи датою підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Так, відповідно до п. 2.4 договору оплата вартості робіт здійснюється після отримання замовником примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу договору у такому порядку:

авансовий платіж, у розмірі 65% від вартості матеріалів, що необхідні для виконання робіт, який складає суму 169.611,13 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ 28.268,52 грн;

решта, в сумі 153.838,19 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ 25.639,70 грн за фактом виконаних робіт на основі акта приймання виконаних будівельних робіт протягом 30 календарних днів.

Як встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 у справі №904/1488/22, яке набрало законної сили 13.09.2022, починаючи з 19.10.2021 у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем в частині виконання будівельних робіт.

На час вирішення справи по суті доказів виконання відповідачем робіт по договору матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

При цьому суд відзначає, що позивач може реалізувати своє право на відмову від договору не тільки шляхом звернення до відповідача з претензією (вимогою), а також і шляхом пред`явлення через суд позову у визначеній законом формі.

Оскільки вимога позивача від 31.01.2023 про розірвання договору підряду №12/01/03/1655-Р від 13.10.2021 в односторонньому порядку подана до суду без доказів направлення, суд визнає її неналежним доказом звернення позивача до відповідача з вимогою про відмову від договору та повернення суми попередньої оплати.

Між тим, суд бере до уваги, що позивач реалізував своє право на відмову від договору та вимагає повернення попередньої оплати шляхом звернення до суду з даною позовною заявою.

Частинами 2, 3 ст. 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, у зв`язку із підставною відмовою позивача від договору в порядку ч. 2 ст. 849 ЦК України правова підстава для утримання відповідачем суми попередньої оплати відсутня, а тому вимога про повернення грошових коштів є правомірною. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17.

Оцінивши фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 169.611,13 грн, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач довів обставини наявності спірної заборгованості у повному обсязі.

Водночас, належних доказів на підтверження у повному обсязі своїх доводів, викладених у відзиві, відповідач суду не надав.

Порушення строку виконання робіт відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а тому вказані обставини перешкоджали відповідачу належним чином виконати роботи передбачені договором, який укладений з позивачем.

Оцінюючи обґрунтування відповідача щодо порушення строку виконання робіт, господарський суд доходить таких висновків.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 за №40(3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

За умовами п. 6.2 регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 регламенту).

Таким чином, господарський суд встановив, що у законі та регламенті зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, який відповідач суду не надав.

Більш того, з огляду на відзив та додані до нього документи суд позбавлений можливості встановити причинно-наслідковий зв`язок між карантином, воєнним станом та фактичним невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, які мали бути виконані починаючи з 19.10.2021 і станом на 02.06.2023 так і не виконані (навіть не розпочато їх виконання).

Отже, заперечення відповідача не свідчать ані про наявність форс-мажорних, ані виключних обставин, які перешкоджали протягом майже двох років належним чином виконати взяті на себе зобов`язання за укладеним з позивачем договором.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ЕКСБУД" (Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ БЕРЕЗИНСЬКА, будинок 27, квартира 23; ідентифікаційний код 32533984) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКPНAФТА" (Україна, 04053, місто Київ, ПРОВУЛОК НЕСТОРІВСЬКИЙ, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) 169.611,13 грн (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот одинадцять грн 13 к.) попередньої оплати, 2.684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк