ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2023 р. Cправа № 902/1404/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТР-М" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 1-б, смт. Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300)

до: Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (вул. Ватутіна, буд. 8, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24353)

про стягнення 39 348,14 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача Конякін М.С. згідно ордеру (в режимі відеоконференції);

відповідача не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТР-М" з вимогами до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про стягнення 17 866,80 грн - основного боргу, 1 582,00 грн - 3% річних, 11 819,99 грн - пені, 8 079,35 грн - втрат від інфляції та судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором на виготовлення проектно-кошторисної документації від 23.12.2019 в частині проведення розрахунків за виконані проектні роботи.

Суд, ухвалою суду від 03.01.2023 за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/1404/22 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням розгляду справи по суті на 02.02.2023.

У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, суд, ухвалою від 02.02.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТР-М" залишив без руху на підставі ч.11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, надав позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Супровідним листом № б/н від 09.02.2023 (вх. № 01-34/1357/23/22 від 13.02.2023), що надійшов до суду 13.02.2023, позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Суд, ухвалою від 14.02.2023 продовжив розгляд справи № 902/1404/22 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначив на 09.03.2023, визнав обов`язковою явку представника позивача в судове засідання.

Виходячи з обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, у зв`язку з неявкою представника позивача, явка якого визнана судом обов`язковою, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення усіх обставин справи, суд, ухвалою від 09.03.2023 здійснив перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 902/1404/22 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.04.2023, повторно визнав обов`язковою явку представника позивача в судове засідання.

За результатами судового засідання 04.04.2023 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 04.04.2023 про відкладення підготовчого засідання на 25.04.2023.

Виконавши завдання підготовчого провадження, суд 25.04.2023 закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 30.05.2023, про що постановив відповідну ухвалу.

За клопотанням представника позивача, суд, ухвалою від 24.05.2023 судове засідання у справі постановив провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області, забезпечити його участь у розгляді справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів

На визначену судом дату в судове засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції.

Відповідач правом участі в засіданні не скористався. При цьому суд зауважує, що ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 12.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 313.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Поряд з цим слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 30.05.2023 суд повідомив про завершення розгляду справи по суті та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, повідомивши представника позивача про орієнтовний час виходу з нарадчої кімнати.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 30.05.2023 представник позивача не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 між Ободівською сільською радою (відповідач, за Договором Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метр-М» (позивач, за Договором Підрядник) укладено Договір на виготовлення проектно-кошторисної документації та проходження експертизи (надалі Договір) за умовами якого Підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами за рахунок Замовника виготовити та пройти експертизу проектно-кошторисну документацію на Капітальний ремонт літніх будинків №10 - №18 комунального закладу «Дитячо-юнацький фізкультурний заклад оздоровлення та відпочинку «Подільська казка»» по вул. Соборна 418 в с. Ободівка Тростянецького району Вінницької області (друга черга), а Замовник зобов`язується прийняти зазначену проектно-кошторисну документацію і сплатити Підрядникові вартість її виготовлення.

Відповідно до п. 3.1. Договору Підрядник приступає до виконання проектних робіт за Договором не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання від Замовника вихідних даних, необхідних характеристик та іншої інформації щодо об`єкта, визначеного в п.1.1 Договору.

Замовник має право здійснювати контроль за ходом та якістю виконання проектних робіт Підрядником. (п. 3.2. Договору)

Кінцевий термін виконання проектних робіт за Договором: 31 грудня 2019 року. (п. 3.4. Договору)

Згідно п. 3.5. Договору Підрядник зобов`язується не пізніше 10 (десяти) календарних днів після настання кінцевого терміну, визначеного в п. 3.4 Договору, передати Замовникові готову проектно-кошторисну документацію та скласти й підписати зі свого боку акт приймання-передачі.

При відсутності зауважень Замовник зобов`язується підписати акт приймання-передачі протягом 3 (трьох) робочих днів. (п. 3.6. Договору)

Пунктом 4.1. Договору визначено, що вартість виконання проектних робіт та проходження експертизи проектно-кошторисної документації по даному Договору становить 17 866,80 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість гривень 80 копійок), в тому числі ПДВ (20%) - 2 977,80 грн.

Договірна ціна є тверда та розраховується у відповідності до Державного стандарту України ДСТУ Б Д.1.1-7:2013. (п. 4.2. Договору)

Розрахунки за даним Договором здійснюються протягом 10-и (десяти) банківських днів з моменту підписання представниками сторін Актів приймання-передачі виконаних робіт. (п. 4.4. Договору)

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019 року. (п. 6.1. Договору)

Договір підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

За доводами позивача, на виконання умов Договору, після фактичного виконання проектних робіт, було складено Акт здачі-приймання виконаних проектних робіт від 30.12.2019, за яким Підрядник виконав, а Замовник прийняв роботу по розробці та проходженні експертизи проектної документації на Капітальний ремонт літніх будинків №10 - №18 комунального закладу «Дитячо-юнацький фізкультурний заклад оздоровлення та відпочинку «Подільська казка»» по вул. Соборна 418 в с. Ободівка Тростянецького району Вінницької області (друга черга). Вартість виконаних робіт згідно з Договором складає 17 866,60 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 2 977,80 грн. Відповідно до умов Договору Замовник сплачує за виготовлення даної проектної документації протягом 5-и (п`яти) банківських днів з моменту підписання даного акта. Роботи виконані своєчасно та якісно. Сторони претензій одна до одної не мають.

Зазначений Акт здачі-приймання виконаних проектних робіт підписано Замовником та Підрядником та скріплено печатками Сторін, чим фактично підтверджено належним чином виконане зобов`язання зі сторони Підрядника.

Проте, як зауважує позивач, відповідачем взяті на себе зобов`язання по оплаті виконаних проектних робіт за Договором не виконав.

Враховуючи, що відповідач не розрахувався за виконані роботи, позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить стягнути з відповідача 17 866,80 - основного боргу, 11 819,99 грн - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за перід 09.01.2022 - 22.12.2022, 1582,00 грн - 3% річних з перід 09.01.2020 - 22.12.2022 та 8 079,35 грн - втрат від інфляції.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами по справі Договір, за своєю суттю є договором підряду на проведення проектних робіт.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 888 ЦК України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (ч. 1 ст. 889 ЦК України).

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Позивач проектні роботи за Договором виконав на загальну суму 17 866,80 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття виконаних проектних робіт від 30.12.2019.

Відтак, враховуючи умови, визначені в п. 4.4 Договору та Акті здачі-прийняття виконаних проектних робіт від 30.12.2019, строк оплати виконаних робіт є таким, що настав.

Тоді як відповідачем не проведено розрахунки за виконані роботи за Договором, і станом на день ухвалення рішення в даній справі, роботи на суму 17 866,80 грн. є неоплаченими.

Отже, суд дійшов висновку про порушення відповідачем господарського зобов`язання внаслідок його неналежного виконання, зокрема неоплати виконаних позивачем проектних робіт відповідно до умов укладеного між сторонами Договору.

З урахуванням встановлених судом обставин, та виходячи з положень наведених вище норм, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 17 866,80 грн. боргу за Договором.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 11 819,99 грн - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період 09.01.2022 - 22.12.2022, 1582,00 грн - 3% річних з період 09.01.2020 - 22.12.2022 та 8 079,35 грн - втрат від інфляції.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення 11 819,99 грн пені, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з тим, п. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, законодавець передбачив право сторін визначати в договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Пунктом 5.4. Договору сторони узгодили, за кожний день прострочення оплати за виконані проектні роботи (п. 4.1. Договору) Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 5% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Як вже зазначалось, відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати виконаних проектних робіт. Зазначене надає позивачу право на нарахування пені за правилами, передбаченими п. 5.4. Договору, проте з урахуванням обмежень щодо її розміру та строку нарахування, передбачених Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та п. 6 ст. 232 ГК України.

Разом з тим, пункт 5.4 Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, наприклад, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначенням "до дати фактичного виконання", тощо.

Отже, умову, передбачену у пункті 5.4. Договору неможливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верхового Суду від 15.11.2019 у справі № 904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19.

Відповідно до положень ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, виходячи з Акту здачі-прийняття виконаних проектних робіт, яким фактично змінено строк оплати виконаних робіт, останнім днем виконання Замовником зобов`язання по оплаті проектних робіт є 08.01.2020, тому простроченим зобов`язання вважається з 09.01.2020.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 236 ГК України, нарахування пені за зобов`язанням по оплаті виконаних проектних робіт слід проводити з 09.01.2020 по 09.07.2020.

З долученого до матеріалів справи розрахунку слідує, що позивачем здійснено нарахування пені за період з 09.01.2022 по 22.12.2022, тобто з межами строку, встановленого ч. 6 ст. 236 ГК України.

За наведеного, вимога позивача про стягнення 11 819,99 грн пені не підлягає до задоволення.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення 1582,00 грн - 3% річних з період 09.01.2020 - 22.12.2022 та 8 079,35 грн - втрат від інфляції, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

При цьому, базою (основою) для нарахування інфляційних втрат та процентів річних, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

За результати перевірки розрахунку інфляційних втрат та 3% річних судом не виявлено помилок, тому вказані вимоги підлягають до задоволення, в розмірах, визначених позивачем.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні судом була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому суд зважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву з обґрунтуванням своєї позиції щодо заявлених позовних вимог, не надав доказів виконання зобов`язань за Договором на виготовлення проектно-кошторисної документації від 23.12.2019.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню, з підстав, наведених вище.

В силу приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 735,72 грн. Решта суми судового збору в розмірі 745,28 грн залишається за позивачем у справі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (вул. Ватутіна, буд. 8, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24353; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТР-М" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 1-б, смт. Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300; ) 17 866 грн. 80 коп. - основного боргу; 1 582 грн. 00 коп. - 3% річних; 8 079 грн. 35 коп. - втрат від інфляції та 1 735 грн. 72 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТР-М" зі сплати судового збору в розмірі 745,28 грн залишили за позивачем у справі.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача -

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 06 червня 2023 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Богдана Хмельницького, буд. 1-б, смт. Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300)

3 - відповідачу (вул. Ватутіна, буд. 8, с. Ободівка, Гайсинський район, Вінницька область, 24353)