ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.06.2023 м. Харків Справа №905/1010/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Зайцевій А.А.,

розглянувши справу №905/1010/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Лаврент`євої Вікторії Володимирівни

до відповідача Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Краматорської міської ради

про зобов`язання укласти договір,

за участю представників:

від позивача: Шевченко В.С., адвокат

від відповідача: Кравченко Н.І., в порядку самопредставництва

Суть спору: Фізична особа-підприємець Лаврент`єва Вікторія Володимирівна (далі ФОП Лаврент`єва В.В., позивач) звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд зобов`язати Спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» Краматорської міської ради (далі СКП «РС», відповідач) укласти договір про надання ритуальних послуг протягом 14 робочих днів з дня вступу рішення у справі в законну силу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відмова відповідача в укладенні договору про надання ритуальних послуг без жодного обґрунтування не відповідає нормам ч. 2 ст. 19 Конституції України та порушує права позивача.

12.01.2023 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.02.2023 о 14:00 год.

25.01.2023 за вх.07-10/236/23 (через підсистему «Електронний суд») та 30.01.2023 за вх. №877/23 (засобами поштового зв`язку) до господарського суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з посиланням на те, що позивачем не додержано вимоги Типового положення про ритуальну службу, затв. наказом Держжитлокомунгоспу від 19.11.2003 № 193 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1110/9709, в частині надання повного пакету документів, необхідних для укладення договору про надання ритуальних послуг, та засвідчення їх в установленому порядку, що виключає безумовний обв`язок відповідача укласти відповідний договір.

У зв`язку з загостренням ситуації у м. Харкові в умовах дії воєнного стану (постійними ракетними обстрілами міста), зважаючи на приписи ст.3 Конституції України, з міркувань безпеки, підготовче засідання, призначене на 21.02.2023 о 14:00, не відбулось, про що сторін повідомлено відповідними телефонограмами.

21.02.2023 за вх.№01-35/950 господарський суд одержав клопотання позивача про долучення до справи заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 03.02.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (з додатками до неї), відповідь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету №70-02/3-511 від 09.02.2023 про результат розгляду заяви ФОП Савельєвої Н.А. та ФОП Мартинова С.В. вх. № 70-01/25-АМ від 11.11.2022.

13.03.2023 господарським судом постановлено ухвалу, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження до 13.04.2023 та призначено підготовче засідання на 06.04.2023 о 12:30.

06.04.2023 господарським судом постановлено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 27.04.2023 об 11:00 год. через виникнення технічних проблем із засобами відеоконференцзв`язку, що унеможливили участь відповідача у підготовчому засіданні.

27.04.2023 господарським судом постановлено протокольну ухвалу, якою в підготовчому засіданні оголошено перерву до 11.05.2023 об 11:00 та зобов`язано відповідача надати оригінали документів, які надавались позивачем разом з заявою про укладання договору.

02.05.2023 за вх.№ 3969/23 господарський суд одержав супровідний лист позивача з оригіналом заяви Лаврент`євої В.В. від 09.11.2022 щодо укладення договору про надання ритуальних послуг та документами, які були додані до неї (оригінал переліку послуг, що пропонуються надаватися ФОП Лаврент`євою В.В. відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затв. наказом Держжитлокомунгоспу від 19.11.2003 № 193 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1110/9710, із зазначенням режиму роботи та телефону, копії свідоцтва про державну реєстрацію ФОП Лаврент`євої В.В. від 22.08.2006 та витягу з реєстру платників єдиного податку №404 від 09.12.2014), оригінал акту відповідача від 09.09.2022 про невідповідність наявності копій документів, які були зазначені в додатках до заяви та які були фактично надані.

11.05.2023 за вх.№01-35/2268 господарський суд одержав клопотання позивача про долучення в якості доказу копію договору про надання ритуальних послуг №03/01-19 від 28.12.2018, який укладався між СКП «РС» та ФОП Лаврент`євою В.В.

11.05.2023 господарським судом постановлено протокольну ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 08.06.2023 об 11:00.

Позивач у судовому засіданні 08.06.2023 підтримав заявлені вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні 08.06.2023 проти позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 08.06.2023 господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

СКП «РС» є спеціалізованим комунальним підприємством, яке створене Краматорською міською радою та основною метою діяльності якого є здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, затв. наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 193 від 19.11.2003 та ритуальних послуг, не передбачених цим переліком, утримання та ремонт кладовищ, а також отримання прибутку, збільшення на цій основі матеріально-технічної бази підприємства при умові дотримання економічних, соціальних інтересів членів трудового колективу та територіальної громади м. Краматорська (розд. 1,3 Статуту Спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Краматорської міської ради у новій редакції, затв. рішенням Краматорської міської ради від 26.05.2021 № 9/VIII-472 (за посиланням https://krm.gov.ua/wp-content/uploads/2021/06/resh_9_8_472.pdf)).

09.11.2022 ФОП Лаврент`єва В.В. звернулася до СКП «РС» із заявою про укладання договору про надання ритуальних послуг відповідно до ст. 8 Типового положення про ритуальну службу в Україні, затв. Наказом Держжитлокомунгоспу України №193 від 19.11.2003 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за №1110/9709.

В переліку додатків до вищевказаної заяви зазначено наступні документи:

1. Копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру для фізичної особи.

2. Копія свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності.

3. Перелік послуг, що пропонуються надавати суб`єктом господарювання, режим роботи та номер телефону.

Вказану заяву вручено особисто керівнику СКП «РС» Кравченко Н.І., якою зроблено напис на примірнику позивача про те, що фактично нею отримано наступні документи:

1. Заява 1 арк.

2. Перелік послуг, що пропонуються 1 арк.

3. Копія (ксеро) свідоцтва про державну реєстрацію 1 арк.

4. Копія (ксеро) витягу №404- 1 арк.

Також відповідачем складено акт від 09.11.2022 про невідповідність наявності копій, які були зазначені додатками до заяви Лаврент`євої В.В. та які фактично додано до заяви. Акт підписаний директором Н. Кравченко, головним бухгалтером Є. Полукаровою та бухгалтером І. Аванесової.

Під час розгляду справи відповідачем надано оригінал заяви ФОП Лаврент`євої В.В. від 09.11.2022 про укладання договору про надання ритуальних послуг разом з документами, які були додані до неї, з яких вбачається, що до цієї заяви фактично було додано:

- перелік послуг, що пропонуються надаватись ФОП Лаврент`євою В.В., відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1111/9710. Режим роботи - цілодобовий та вказано номер телефону. Перелік підписаний Лаврент`євою В.В.;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця Лаврент`євої В.В., ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків та інших обов`язкових платежів , дата проведення державної реєстрації 22.08.2006, номер запису про державну реєстрацію 2 270 000 0000 005681;

- копія витягу № 404 з реєстру платників єдиного податку на суб`єкта господарювання ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , дата формування витягу 09.12.2014.

За змістом переліку послуг, доданого до заяви, позивач пропонував надавати такі послуги: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховань, оформлення свідоцтва про поховання, копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили), монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації під поховання в існуючу могилу, поховання та під поховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю, організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі країни, запаювання оцинкованої труни, замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

На копіях документів на кожному аркуші проставлений напис: «Згідно з оригіналом, підпис, Лаврент`єва В.В.».

06.12.2022 позивач отримав лист відповідача вих. № 01/7-321 від 28.11.2022 з відмовою в укладанні договору про надання ритуальних послуг із посиланням на недотримання позивачем порядку укладання договору.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача в укладенні договору про надання ритуальних послуг та вважає її необґрунтованою, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом про зобов`язання відповідача укласти договір про надання ритуальних послуг протягом 14 робочих днів з дня вступу рішення у справі в законну силу.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про поховання та похорону справу» похованням є діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла); забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання (ст. 2 ЗУ «Про поховання та похорону справу»).

Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про поховання та похорону справу» організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції, зокрема, створюють ритуальні служби.

Ритуальні служби спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону (ст. 9 ЗУ «Про поховання та похорону справу»).

За приписами ст. ст. 10, 12 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Виконавцем ритуальних послуг можуть бути лише особи, які уклали відповідні договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг.

У пп. 8.1 п. 8 Типового положення про ритуальну службу в Україні, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 № 193 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1111/9709, визначено, що ритуальна служба забезпечує укладання договорів із суб`єктами господарювання в такому порядку: суб`єкт господарювання (далі - СГ), що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг, має подати до територіальної ритуальної служби відповідну заяву щодо укладання договору про надання ритуальних послуг на ім`я її керівника та долучити до заяви (засвідчені у встановленому порядку копії) такі документи:

- копію довідки про включення до ЄДРПОУ для юридичної особи або довідки про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності;

- перелік послуг, що пропонуються для надання СГ;

- режим роботи та номер телефону.

Протягом 14 робочих днів з дня отримання заяви територіальна ритуальна служба укладає з суб`єктом господарювання договір про надання послуг при наявності всього переліку документів, передбачених цим пунктом. Безпідставна відмова в укладанні договору не допускається, вона повинна бути аргументована.

Цей перелік документів, які суб`єкт господарювання має подати до територіальної ритуальної служби у додатку до заяви щодо укладання договору про надання ритуальних послуг, є вичерпним.

Додатком до п. 8.2 цього положення є примірний договір про надання ритуальних послуг.

Таким чином, для укладення договору про надання ритуальних послуг суб`єктом господарювання, який виявив бажання працювати на ринку таких послуг, має бути подано до територіальної ритуальної служби відповідну заяву разом з такими документами:

-копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (з 2012 року - копією картки фізичної особи платника податків);

-копією свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (у разі проведення державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності після 2021 року -копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань);

-переліком послуг, що пропонуються для надання суб`єктом господарювання;

-режимом роботи та номером телефону.

Із встановлених обставин справи вбачається, що при зверненні до відповідача із заявою про укладення договору про надання ритуальних послуг, позивачем у ній зазначено, проте фактично до неї не додано копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, про що свідчить відмітка відповідача на примірнику заяви позивача та акт відповідача про невідповідність документів, які додані до заяви, тим документам, які надано відповідачу.

Посилання позивача на наявність у відповідача всіх необхідних документів для укладення договору з огляду на те, що у попередніх періодах сторони перебували у договірних відносинах, про що свідчить договір про надання ритуальних послуг № 03/01-19 від 28.12.2018, судом до уваги не прийнято, оскільки це не спростовує необхідність надання ним повного пакету документів, визначеного пп. 8.1 п. 8 Типового положення про ритуальну службу в Україні, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 № 193 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1111/9709, для укладення відповідного договору у новому періоді.

Посилання позивача на те, що відповідач міг встановити ідентифікаційний номер позивача з свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця чи витягу з реєстру платників єдиного податку, судом до уваги не прийнято, оскільки цим Типовим положенням передбачено надання як свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, яке містить ідентифікаційний номер фізичної особи, так і довідки про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи. Тобто Типовим положенням передбачено необхідність надання обох цих документів для укладення договору про надання ритуальних послуг, які не замінюють один одного. Так само витяг з реєстру платників єдиного податку, надання якого взагалі не є необхідним для укладання договору про надання ритуальних послуг, також не може замінювати інші обов`язкові документи, які визначені Типовим положенням.

Одночасно, порядок засвідчення копії документів встановлено п. 5.26 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163:2020, прийнятих та наданих чинності наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації; сертифікації та якості» від 01.07.2020 № 144 (далі - ДСТУ 4163:2020), згідно приписів якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Між тим, копія свідоцтва про державну реєстрацію ФОП Лаврент`євої В.В. від 22.08.2006, яка додана до заяви про укладання договору про надання ритуальних послуг, не містить дати її засвідчення, тобто цей документ подано в копії, яка не засвідчена належним чином.

Посилання позивача на те, що неправомірність відмови відповідача в укладенні договору про надання ритуальних послуг підтверджується заявою Савельєвої Н.А., ОСОБА_2 , Лаврент`євої В.В., Бєлікова К.С. до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету від 03.02.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (щодо вчинення СКП «РС» дій, які призводять до усунення та обмеження конкуренції на ринку ритуальних послуг) (з додатками до неї), а також відповіддю Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету №70-02/3-511 від 09.02.2023 про результати розгляду заяви ФОП Савельєвої Н.А. та ФОП Мартинова С.В. вх. № 70-01/25-АМ від 11.11.2022 (щодо початку розгляду справи № 3/03-24-23 за ознаками вчинення Краматорською МВА порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 15, п. 3 ст. 50 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органів влади, а саме дії, які можуть призвести до усунення конкуренції на ринку ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193, зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1111/9710, в територіальних межах м. Краматорськ Донецької області), не прийнято судом до уваги з огляду на відсутність відповідних остаточних рішень органів Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Крім того, вказані заява та відповідь жодним чином не спростовують встановлені судом обставини щодо недодержання позивачем вимог Типового положення під час звернення до відповідача щодо укладення договору про надання ритуальних послуг.

Приймаючи до уваги те, що позивачем не виконано вимоги Типового положення про ритуальну службу, затв. наказом Держжитлокомунгоспу від 19.11.2003 № 193 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1110/9709, в частині надання повного пакету документів, необхідних для укладення договору про надання ритуальних послуг, та засвідчення їх в установленому порядку, суд вважає, що відмова відповідача в укладенні відповідного договору (лист вих. № 01/7-321 від 28.11.2022) в цілому відповідає чинному законодавству, незважаючи на те, що ним детально не обґрунтовано в чому саме полягало недотримання позивачем порядку укладання договору.

Також слід зазначити наступне.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до абз. 11 ч. 2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин.

Обраний спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав та інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц.

Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Разом з тим, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 916/1423/18, Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі №910/6139/20 викладено правові висновки, згідно з якими визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення як один із способів установлення господарських правовідносин є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання.

При цьому визначення позивачем предмета спору «про зобов`язання відповідача укласти договір у певній редакції» є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду про укладення договору відповідно до ст. 187 ГК України.

Отже, вимогу позивача про зобов`язання укласти договір у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, та відповідає способам захисту, визначеним ст. 20 ГК України.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 237 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладенні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Тобто, за наслідками розгляду вимоги про спонукання до укладення договору у резолютивній частині свого рішення суд, керуючись ч. 9 ст. 238 ГПК України, має зробити висновки про визнання укладеним договору у запропонованій позивачем редакції, виклавши текст редакції договору, яка за висновками суду відповідає вимогам законодавства та визнається судом укладеною, чи висновки про відмову у визнанні укладеним договору у запропонованій позивачем редакції.

Між тим, позовна заява не містить редакції договору, про зобов`язання відповідача укласти який просить позивач, та умови якого мав би навести суд у своєму рішенні за результатами розгляду справи у випадку задоволення позову, що свідчить про те, що обраний спосіб захисту не може забезпечити відновлення порушеного права, тобто є неефективним.

Посилання позивача на можливість зобов`язання відповідача укласти договір у редакції «Примірного договору про надання ритуальних послуг», який є додатком до Типового положення про ритуальну службу, затв. наказом Держжитлокомунгоспу від 19.11.2003 № 193 та зар. в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 за № 1110/9709 (про що зазначено у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті), не прийнято судом до уваги, оскільки це не спростовує необхідності вказувати в позові в обов`язковому порядку умови такого договору (у т.ч. і ті, які є порожніми за відповідною формою примірного договору та які стосуються назви сторін, прав та обов`язків та їх відповідальності, інших умов (у разі такої необхідності), строку дії договору, місцезнаходження сторін). При цьому викладення судом умов договору на власний розсуд свідчитиме про порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 ГПК України, зокрема таких як верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом змагальність сторін, диспозитивність.

За таких обставин, зважаючи на те, що позивачем не доведено необґрунтованості відмови відповідача в укладенні договору, а також неправильно обрано спосіб захисту своїх прав, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 129 ГПК України, з огляду на відмову у задоволенні позову, витрати щодо сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Лаврент`євій Вікторії Володимирівні у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 12.06.2023.

Суддя Л.В. Ніколаєва