ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 р. Справа № 904/3406/22

м.Дніпро

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді: Парусніков Ю.Б., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального закладу "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023р. у справі №904/3406/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального закладу "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради", Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Панасівка

про стягнення 370042,47 грн. заборгованості за спожитий природний газ, 49286,79 грн. пені, 6018,71 грн. 3% річних, 64912,18 грн. інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023р. у справі №904/3406/22 (суддя Бондарєв Е.М. ) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Комунального закладу "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення 370 042,47 грн. заборгованості за спожитий природний газ, 49 286,79 грн. пені, 6 018,71 грн. 3% річних, 64 912,18 грн. інфляційних втрат задоволено повністю. Стягнуто з Комунального закладу "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" вказані вище суми.

Рішення мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за поставлений йому природний газ, спожитий у період з 29.10.2021 по 09.12.2021 в об"ємі 15.71760тис.куб.м на суму 370042,47грн, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу є обґрунтованими. Крім того, враховуючи прострочення відповідачем сплати основного боргу, позивачем правомірно нараховані три процента річних та інфляційні втрати у вказаних вище сумах, а також наявні підстави для стягнення з комунального закладу пені у визначеному позивачем розмірі.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Комунальний заклад "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- можливість укладення договору про закупівлю природного газу з постачальником "останньої надії" не є підставою для розірвання чинного договору про закупівлю ;

- постачання відповідачу природного газу позивачем як постачальником "останньої надії" повинно було розпочатися лише після належного укладення договору у відповідності до вимог , встановлених чинним законодавством України, зокрема Правилами постачання природного газу;

- судом першої інстанції не було взято до уваги факт грубого порушення позивачем вимог Правил постачання природного газу, оскільки договір згідно з вимогами чинного законодавства укладено не було, а отже договірні відносини між сторонами взагалі не виникли, тому будь-яке посилання позивача на типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є необґрунтованим та безпідставним;

- з урахуванням приписів вказаних вище правил позивач повинен був розпочати постачання природного газу лише після укладення договору згідно з процедурою, передбаченою чинним законодавством;

- лише сам факт автоматичного включення відповідача до портфеля ТОВ"Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" не був правомірною підставою для початку постачання природного газу закладу, у зв"язку з чим, заборгованість за природний газ виникла з вини позивача, внаслідок чого не підлягає сплаті скаржником;

- суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо доцільності стягнення з КЗ"Панасівський геріатричний пансіонат" заборгованості за природний газ, а також стягнення штрафних санкцій, накладених внаслідок штучної заборгованості, оскільки між сторонами не виникло жодних договірних відносин, які б відповідали чинному законодавству;

- 08.11.2021р. між скаржником та ТОВ"Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" укладено договір постачання природного газу №03-1043/21-БО-Т, про що позивачу було відомо, але незважаючи на це апелянта все одно було включено до портфелю постачальника "останньої надії", при цьому у зв"язку з укладенням цього договору скаржник автоматично виключається з Реєстру, про що інформаційна платформа автоматично повідомляє постачальника "останньої надії";

- апелянт жодним чином не несе відповідальності внаслідок невиключення його з Реєстру постачальника "останньої надії", оскільки здійснення такого виключення не залежить від дій апелянта, а є автоматизованим.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною . Позивач зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі наводить заперечення, які не були заявлені ним у суді першої інстанції та долучає нові докази, не наводячи жодних аргументів неможливості їх подання до суду першої інстанції. При цьому відсутність в матеріалах справи на момент прийняття рішення господарським судом першої інстанції доказів, виключає прийняття їх апеляційним судом, у зв"язку з чим доводи скаржника є безпідставними. Також позивач вказує , що доданий відповідачем договір постачання природного газу , укладений ним з ТОВ"ГК"Нафтогаз Трейдинг" не підтверджує факт постачання природного газу відповідачу саме цим товариством в спірний період поставки. П.3 роз.ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил та після включення споживача до реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному реєстрі споживачів постачальників у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу постачальника такого споживача та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначається у Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі. Крім того, згідно з договорами №118 від 29.12.2020 та від 08.11.2021 №03-1043/21-БО-Т на які посилається скаржник, передача обсягів газу від постачальника до споживача у відповідному періоді оформлюється актом приймання-передачі природного газу, між тим такий акт в матеріалах справи відсутній. Також відсутні докази включення відповідача до реєстру ТОВ"ГК"Нафтогаз Трейдинг". Натомість у справі наявні докази включення відповідача саме до реєстру споживачів позивача. У зв"язку з відсутністю постачальника природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи відповідача автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" ТОВ"ГК"Нафтогаз України" і відповідно поставлений газ віднесено до об"ємів, поставлених позивачем., при цьому позивач не впливає на включення/виключення до свого реєстру споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі. Крім того факт включення відповідача до вказаного реєстру у спірний період підтверджується листом Оператора ГТС від 05.07.2022р. №ТОВВИХ-22-7030, інформацією від оператора ГТМ (форма №10) та роздруківкою з екрану інформаційної платформи оператора ГТС, які наявні в матеріалах справи. Позивач та відповідач як продавець та покупець природного газу мають право користуватися ресурсами Інформаційної платформи, і відповідач не був позбавлений права перевіряти дані щодо власного споживання природного газу (постачальника, періоди, об"єми спожитого газу), а за даними цієї платформи саме позивач у спірний період здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії". Крім того, за твердженням позивача, договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання і такий договір вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2023р. апеляційну скаргу залишено без руху.

У зв"язку з усуненням скаржником недоліків поданої апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено її до розгляду на 31.05.2023р.

У засіданні 31.05.2023р. представник позивача надав пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце засідання відповідач повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 31.05.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого з 29 жовтня 2021 року відповідача автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом Оператора ГТС від 05.07.2022 № ТОВВИХ-22-7030;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі оператора ГТС).

Згідно з формою №10, відповідач був зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії". Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України він є обов`язковим для виконання сторонами.

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на виконання умов вказаного договору зобов`язання перед відповідачем було виконано у повному обсязі. З 29.10.2021 по 09.12.2021 року позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 15,71760 тис. куб. м. на загальну суму 370 042,47 грн. (з урахуванням вартості транспортування).

Споживач зобов"язання з оплати рахунків, наданих постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4. договору) не оплатив.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику "останньої надії" , яка також залишена без відповіді та задоволення.

У зв"язку з невиконанням відповідачем зобов"язання з оплати поставленого у спірний період природного газу за Типовим договором, у нього перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 370 042,47 грн.

Крім того, з огляду на прострочення відповідачем оплати за поставлений природний газ, позивачем нараховані пеня у сумі 49 286,79 грн. за загальний період з 01.01.2022 по 31.07.2022, 3% річних у сумі 6 018,71 грн. за той самий період та інфляційні втрати у сумі 64 912,18 грн. за період з січня по липень 2022 року.

Несплата відповідачем вказаних вище сум стала підставою для звернення позивача з даним позовом.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

26.10.2021 р. набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809, від 9 грудня 2020 року № 1236".

Пунктом 2 цієї Постанови визначено зобов`язання Акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

За визначенням, наведеним у пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (у даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно) користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, сторони як суб`єкти ринку природного газу мають право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Як зазначено вище, включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується матеріалами справи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За умовами п.3.3 Договору період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

У підпункті 4.2. розділу IV Договору визначено, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4. договору).

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3. Договору).

Відповідно до пункту 4.5. Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з пп.1 п. 5.1 та пп.1 п. 5.2 Договору Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, виключно у разі: порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі; відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника (п. 8.2 Договору).

Відповідно до п.11.1 Договору договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.

З пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 вбачається, що у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача Комунального закладу "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради, зазначено ЕІС-код споживача природного газу - 56ХS00003588С00U.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 1 жовтня 2021 року ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 №809 в редакції Постанови КМУ № 1102.

Цією ж Постановою КМУ №1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн. за 1 куб.метр., отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн. за 1 куб.метр.

З 1 грудня 2021 року ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/ оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Крім того, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Місцевим господарським судом було правильно встановлено, що між Комунальним закладом "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради, який є бюджетною установою та ТОВ"ГК"Нафтогаз України" укладено договір поставки природного газу.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо досліджуваної справи, то виставлені позивачем та направлені на адресу відповідача рахунки на оплату поставленого природного газу : №33446 від 10.12.2021 на загальну суму 201 608,90 грн. за листопад 2021 року за природний газ та послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з ГТС (тариф); №1988 від 10.01.2022 на загальну суму 168 433,57 грн. за грудень 2021 року відповідач у встановлений договором строк не оплатив.

Тому, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме невиконання відповідачем зобов"язання за типовим Договором про постачання теплової енергії в частині оплати поставленого за таким договором природного газу та ненадання ним доказів, які б спростовували дане порушення місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з Комунального закладу "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради" 370 042,47 грн. заборгованості за спожитий природний газ. Крім того колегія суддів погоджується й з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 49 286,79 грн. пені, 6 018,71 грн. 3% річних, 64 912,18 грн. інфляційних втрат, враховуючи, що розрахунок цих сум не суперечить вимогам чинного законодавства України в частині їх нарахування та є арифметично правильним.

Стосовно доводів скаржника про наявність інших договорів про постачання природного газу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з умовами договору №118 від 29.12.2020р., укладеного між КЗ "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради" та ТОВ"Кастум" сторони затвердили поставку природного газу у жовтні , листопаді, грудні в обсягах 0куб.м , отже, викладене свідчить про те, що поставка газу у спірний період за цим договором не здійснювалася. Будь-які інші докази на підтвердження здійснення поставки природного газу за цим договором у вказаний період скаржником не надано. Також скаржником не доведено постачання природного газу й за договором №03-1043/21-БО-Т від 08.11.2021р. у цей період, укладеним з ТОВ"Газотранспортна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.ч.3, 5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При цьому в розумінні положень ч.5 вказаної статті апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доводам апеляційної скарги, які не заявлялися до суду першої інстанції, не розглядалися і не могли бути розглянуті цим судом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 Кодексу у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

У даному випадку, місцевим господарським судом в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження від 12.10.2022р. у даній справі, яка згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення була вручена відповідачу 08.11.2022р., комунальному закладу було запропоновано протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали надати відзив на апеляційну скаргу. Разом з відзивом, відповідач не був позбавлений права подати документи на підтвердження обставин викладених у ньому.

Між тим, відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив та документи в обґрунтування своєї позиції не надав.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене господарський суд правильно вирішив спір за наявними у справі матеріалами.

Одночасно, звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт надав апеляційному суду на підтвердження викладених у цій скарзі обставин договори постачання природного газу №118 від 29.12.2020р. та №03-1043/21-БО-Т від 08.11.2021р., згідно зі статтею 269 Кодексу ці договори є новими доказами у справі, оскільки вони не подавалися та не були предметом дослідження (розгляду) судом першої інстанції. При цьому скаржник взагалі не навів обставин, які позбавили його можливості подати ці документи під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Аргументи апелянта щодо неукладення ним договору постачання природного газу з позивачем є такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні ним норм права.

Так, згідно з п.1 розд.6 Правил постачання природного газу договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Згідно з Кодексом ГТС реєстрація споживача, що не є побутовим, в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи здійснюється автоматично. Дата початку постачання природного газу такому споживачу визначається у Реєстрі споживачів "останньої надії" на інформаційній платформі. У даному випадку, включення відповідача до Реєстру споживачів у спірний період підтверджується матеріалами справи.

При цьому скаржником не доведена наявність іншого постачальника природного газу у спірний період та не спростовано факт споживання ним газу у цей період.

Інші доводи апеляційної скарги також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків місцевого господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав стверджувати, що наведене судом мотивування є необґрунтованим, оскільки правильність цих тверджень напряму випливає із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу "Панасівський геріатричний пансіонат" Дніпропетровської обласної ради" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023р. у справі №904/3406/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 07.06.2023

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.А.Коваль