ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Справа № 918/851/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Романець Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне на рішення господарського суду Рівненської області від 28.02.2023 (повний текст - 10.03.2023) у справі №918/851/22 (суддя Романюк Ю.Г.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне (вул.Чернишова, 8, м.Рівне, 33001, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Імпульс" (вул.Робітнича, буд.1, Малий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, 35377, )

про відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 348507 грн 00 коп.

за участі представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 28.02.2023 у справі №918/851/22 відмовлено у позові Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Імпульс" про відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 348507 грн 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

В скарзі апелянт стверджує, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про те, що обставини, які встановленні під час проведення перевірки Західним офісом Держаудитслужби, не можуть впливати на умови договірних відносин між позивачем та відповідачем, а тим більше їх змінювати.

Також, не погоджується з тим, що викладені в акті перевірки висновки не мають заздалегідь встановленої сили, тобто з тим, що акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, вже одержаних відповідно до умов договору.

Стверджує, що акт перевірки є доказом на підтвердження інформації щодо зайвого отримання відповідачем коштів, отже підставою виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути зайво отримані кошти в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт на суму 348507,00 грн - є саме недотримання останнім (неналежне виконання) умов Договору №1/17, відповідно до відображеної контролюючим органом інформації в Акті перевірки та прийнятого відповідного рішення, а саме Вимоги «Про усунення виявлених порушень законодавства» №131716-14/2194-2022 від 27.09.2022, що є обов`язковою для виконання підконтрольною установою.

З огляду на правову природу письмової вимоги контролюючого органу, вона породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, відтак наділена рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься).

У даній справі вимога Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області «Про усунення виявлених порушень законодавства» №131716-14/2194-2022 від 27.09.2022 - є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для підконтрольної установи, якій вона адресована, полягає в тому, щоб усунути виявлені порушення, встановлені контролюючим органом.

Апелянт зазначає, що зміст вимоги полягає в тому, що в порушення ч.1 ст.877 Цивільного кодексу України, п.31 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 із змінами, п.4.4.1, п.12.1 та п.12.6 Договору №1/17 в серпні - листопаді 2021 року ТОВ «РБК «Імпульс» при виконанні робіт по об`єкту «Капітальний ремонт будівлі №1/17 (казарма) (заміні покрівлі), військове містечко №1, м.Рівне» завищило вартість виконаних робіт, які оплачені Квартирно-есплуатаційним відділом м.Рівне, на суму 348507,00 грн, за рахунок використання метало профілю товщиною 0,4503 мм, що не відповідає проектній документації, при виконанні робіт по монтажу покрівельного покриття з металопрофілю на площі 1771,4 кв.м.

Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, відповідно до норм ст.ст.216-226 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 610-625 Цивільного кодексу України зобов`язано Квартирно-есплуатаційний відділ м.Рівне провести претензійно-позовну роботу щодо відшкодування ТОВ «РБК «Імпульс» зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт на суму 348507,00 грн шляхом їх стягнення до державного бюджету.

На підставі викладеного апелянт просить суд скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 28.02.2023 у справі №918/851/22 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Листом від 06.04.2023 матеріали справи витребувано у господарського суду Рівненської області.

13.04.2023 матеріали справи №918/851/22 надійшли до апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне на рішення господарського суду Рівненської області від 28.02.2023 у справі №918/851/22 та призначено розгляд апеляційної скарги на 24 травня 2023р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

У зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Саврія В.А. з 24.05.2023 по 26.05.2023 судове засідання, призначене на 24.05.2023 об 11:00 год не відбулося. Учасники справи були повідомлені про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 розгляд апеляційної скарги призначено на 05.06.2023 об 11:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

05.06.2023 від апелянта надійшло клопотання в якому у зв`язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні 05 червня 2023 року, просить суд розгляд справи провести за відсутності представника апелянта. Апеляційну скаргу на рішення господарського суду Рівненської області від 28.02.2023 у справі №918/851/22 підтримує в повному обсязі.

У судове засідання 05.06.2023 сторони не забезпечили явку своїх представників, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на клопотання апелянта, оскільки явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

Представник відповідача не скористався правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

За результатом процедури закупівлі UA-2021-03-29-000374-C між ТОВ "РБК "Імпульс" та КЕВ м.Рівне укладено Договір підряду на виконання робіт №1/17 від 07.05.2021 (далі - Договір).

Предметом Договору є виконання робіт на об`єкті: "Капітальний ремонт покрівлі будівлі №1/17 (казарма) (заміна покрівлі), військове містечко №1 м.Рівне" (код ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація).

Обов`язок щодо виконання робіт покладається на підрядника, власником результату виконаних робіт на об`єкті є замовник.

У п.3.1. Договору сторонами визначено, що договірна ціна цього договору (Додаток №1) складає 2525490 грн. 00 коп., в тому числі 420915 грн 00 коп. (з ПДВ).

Вказана договірна піна встановлюється твердою, складається підрядником на основі його пропозицій згідно з нормативними документами Мінрегіонбуду (ДСТУ Б:Д: 1.1-1:2013) та встановлюється незмінною на весь обсяг виконання робіт, з наданням підрядником гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектний рішень в установлені строки за фіксовану ціну.

У розділі 4 Договору визначено права та обов`язки сторін.

За укладеним договором замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі, і не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (п. 4.1.1. Договору).

Також, замовник має право здійснювати у будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність підрядника, технічний нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт (п. 4.1.2. Договору).

Згідно з п.4.1.3. Договору замовник має право делегувати в установленому порядку повноваження щодо здійснення технічного нагляду і контролю третій особі, зокрема спеціалізованій організації (консультаційній, проектній тощо) або спеціалісту, які мають відповідні дозвільні документи.

Положеннями договору передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи.

Крім того, на замовника покладений обов`язок негайно повідомити підрядника про виявлені недоліки (п.4.2.4. Договору).

Замовник зобов`язаний забезпечити здійснення технічного нагляду протягом усього періоду виконання робіт на об`єкті в порядку, встановленому законодавством.

Розділом 12 Договору передбачено порядок здійснення замовником контролю за якістю робіт і матеріальних ресурсів.

З метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам замовник забезпечує здійснення технічного нагляду за виконанням робіт у порядку, встановленому законодавством, а також може проводити перевірку обсягів та прийнятих до оплати робіт шляхом здійснення контрольних обмірів.

Такі перевірки проводяться за участю підрядника. Виявлені відхилення або завищення підлягають коригуванню.

Замовник здійснює контроль за ходом якістю, вартістю та обсягами виконаних робіт відповідно до ч.1 ст.849 Цивільного кодексу України та у порядку, передбаченому Договором.

Також, з метою контролю за відповідністю будівельно-монтажних робіт проектній документації замовник забезпечує здійснення авторського нагляду протягом усього періоду виконання робіт шляхом укладення договору з відповідальним розробником проектної документації.

Відповідно до п.12.5. Договору у разі виявлення невідповідностей виконаних робіт установленим вимогам замовник приймає рішення про усунення підрядником допущених недоліків або про зупинення виконання робіт.

З огляду на викладені норми Договору, замовник наділений низкою повноважень для здійснення перевірки стану виконання робіт підрядником.

У розділі 14 Договору передбачено порядок приймання-передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва).

Передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи (Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідка про вартість виконаних робіт та витрати за формою №КБ-3).

Підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Розділом 15 Договору визначено порядок розрахунків між сторонами. Так, оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт на підставі Актів за формою №КБ-2в та Довідок за формою № КБ-3 протягом 10 банківських днів, або протягом поточного місяця, у якому підписано Акти та Довідки, або у наступному за поточним.

Договір підряду №1/17 від 07.05.2021 є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, доказів недійсності договору матеріали справи не містять.

На виконання укладеного договору №1/17 від 07.05.2021 ТОВ "РБК "Імпульс" виконано роботи на об`єкті: "Капітальний ремонт покрівлі будівлі № 1/17 (казарма) (заміна покрівлі), військове містечко №1 м.Рівне" (код ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація).

На підтвердження належності та повноти своїх зобов`язань сторонами підписані Акти приймання виконаних робіт: №1 за серпень 2021 року, акт №2 за вересень 2021 року та акт №3 за листопад 2021 року. Дані Акти підписані замовником КЕВ м.Рівне без жодних зауважень та скріплено печатками.

Також, сторонами Договору підписано довідку про вартість робіт за серпень 2022 року, довідку про вартість виконаних робіт за вересень 2021 року, довідку про вартість виконаних робіт за листопад 2022 року.

Крім цього, між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Рівне та ФОП Самковою Т.М. було укладено договір про здійснення технічного нагляду №ТНІ/17 від 07.05.2021 відповідно до положень якого виконавець (технагляд) зобов`язаний перевіряти та візувати акти приймання виконаних будівельних робіт, змонтованого обладнання та устаткування в частині відповідності обсягів та якості виконаних робіт.

В даному випадку технаглядом перевірено без зауважень та завізовано акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за серпень 2021 року, акт №2 за вересень 2021 року та акт №3 за листопад 2021 року.

КЕВ м.Рівне повністю оплачено відповідачу виконані роботи, що підтверджується платіжними дорученнями №1217 від 11.08.2021 на суму 961950 грн 00 коп., №1417 від 16.09.2021 на суму 1540509 грн 60 коп., №1863 від 17.11.2021 на суму 23030 грн 40 коп.

На підставі направлення від 04.08.2022 №168, виданого начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, начальником відділу контролю у сфері будівництва Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області проведено перевірку процедури закупівлі UA-2021-03-29-000374-C "Капітальний ремонт будівлі №1/17 (казарма) (заміні покрівлі), військове містечко №1, м.Рівне" та за результатами складено Акт перевірки №13-17-16-6/8п від 29.08.2022.

Під час проведення перевірки на вимогу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області проведено контрольні обміри виконаних Підрядником (відповідачем) робіт, проведено вибірковий контрольний обмір виконаних робіт по об`єкту: "Капітальний ремонт будівлі №1/17 (казарма) (заміні покрівлі), військове містечко №1, м.Рівне".

Проведеним вибірковим контрольним обміром встановлено, що в акти приймання виконаних будівельних робіт по об`єкту: "Капітальний ремонт будівлі № 1/17 (казарма) (заміні покрівлі), військове містечко №1, м. Рівне" включені окремі роботи в завищених обсягах.

За результатами проведеного вибіркового контрольного обміру Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області в Акті перевірки №13-17-16-06/8п від 29.08.2022 відображено, що в порушення п.6.4.3 "Правил визначення вартості будівництва", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 №293 зі змінами (далі - ДСТУ В Д.1.1-1:2013) в серпні - листопаді 2021 року до актів приймання виконаних будівельних робіт включено завищені обсяги, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 131438,00 грн., чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на зазначену суму. Зазначено, що відповідно до п.4.4.1 Договору №1/17 передбачено, що Підрядник зобов`язаний виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації.

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області звернулося до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне з листом про усунення виявлених порушень законодавства в якому зазначило: «Відповідно до норм ст.216-226 Господарського кодексу Українивід 16.01.2003 №436-IV, ст.22, 610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV провести претензійно-позовну роботу щодо відшкодування ТОВ «РБК Імпульс» зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт на суму 348507,0 грн шляхом їх стягнення до державного бюджету».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Спірні правовідносини між сторонами виникли між суб`єктами господарювання на підставі укладеного правочину - Договору №1/17 від 07.05.2021, що за своєю правовою природою є договором підряду (будівельного підряду).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу.

Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Наведені норми містять презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи.

Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Зазначення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи.

Аналогічні права та обов`язки замовника (КЕВ м.Рівне) погоджені сторонами і у Договорі підряду №1/17 від 07.05.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами без заперечень та будь-яких зауважень були підписані акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт до них, що свідчить про прийняття замовником робіт, визначених у цих актах, у повному обсязі.

Акта (чи актів) про виявлені недоліки у роботі (роботах) під час їх прийняття сторонами не складалося, вимог про усунення недоліків відповідно до умов договорів та положень ч.1 ст. 858 Цивільного кодексу України замовником (КЕВ м.Рівне) не висувалось.

Тобто, підписавши акти приймання виконаних будівельних робіт без зауважень, замовник підтвердив, що роботи за цими актами були виконані у повному обсязі та належним чином.

Отже, як встановленим вище підтверджується, відповідачем були виконані будівельні роботи, про що складені акти та довідки встановленої форми, які підписані представниками виконавця робіт та замовника, а також скріплені печатками сторін.

Відповідно до ст.189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору і її зміна у відповідності до ч.3 ст. 632 Цивільного кодексу України, після виконання договору не допускається.

При укладенні Договору підряду №1/17 від 07.05.2021 сторони були вільні у визначенні його умов, на свій розсуд укладали даний правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши договір, в тому числі, і щодо вартості проведення будівельних робіт.

Як встановлено вище, позивач перевірив кількість, якість та ціну робіт, підписавши відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних робіт (встановленої форми) без зауважень та заперечень.

Також, підтвердженням згоди замовника із повним та належним виконанням ТОВ "РБК "Імпульс" своїх зобов`язань є здійснення ним оплати за договором в розмірі 2525490 грн 00 коп.

Крім цього, сторонами до Договору підряду №1/17 від 07.05.2021 було підписано довідку про вартість робіт за серпень 2021 року, довідку про вартість виконаних робіт за вересень 2021 року, довідку про вартість виконаних робіт за листопад 2021 року.

Також без зауважень та заперечень Акти приймання будівельних робіт завізовано технаглядом.

Посилання позивача на наявність договору про здійснення технічного нагляду №ТНІ/17 від 07.05.2021 з ФОП Самковою Т.М. не звільняє замовника від обов`язку здійснювати відповідність виконаних робіт, їх якості та обсягу, що прямо передбачено положеннями Договору підряду.

Отже, враховуючи приписи зазначених вище норм права, а також те, що позивач оглянув, прийняв та повністю оплатив роботи за актами приймання виконаних робіт, які підписані та скріпленні печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень, відповідач погодився як з якістю таких робіт, так і з їх кількістю. Мотивована відмова від приймання виконаних робіт з боку позивача в матеріалах справи відсутня.

Водночас обсяг виконаних робіт погоджений сторонами та їх вартість повністю оплачена.

Для надання відповіді на питання, чи мали місце недоліки у виконаній роботі, необхідно не лише зазначити, що такі недоліки існували, а вказати, які саме недоліки, в чому вони виразилися, які пошкодження, причини та обсяги цих недоліків, а також встановити, що такі недоліки неможливо було виявити під час приймання робіт (висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №911/1981/20 та від 28.05.2020 у справі №904/2029/19).

В якості доказу завищення обсягів та вартості виконаних відповідачем робіт позивач посилається на Акт перевірки Держаудитслужби від 29.08.2022 №13-17-16-06/8п.

За результатами проведеного вибіркового контрольного обміру Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області в Акті перевірки №13-17-16-06/8п від 29.08.2022 відображено, що в порушення п.6.4.3 "Правил визначення вартості будівництва", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 №293 зі змінами (далі - ДСТУ В Д.1.1-1:2013) в серпні - листопаді 2021 року до актів приймання виконаних будівельних робіт включено завищені обсяги, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 131438,00 грн., чим нанесено матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на зазначену суму. Зазначено, що відповідно до п.4.4.1 Договору №1/17 передбачено, що Підрядник зобов`язаний виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації.

Водночас, як вірно зазначив суд першої інстанції, виявлені за результатами ревізії Західним офісом Держаудитслужби порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів та не можуть ніяким чином їх змінювати.

Акт перевірки є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав.

Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь встановленої сили, тобто акт ревізії (акт перевірки від 29.08.2022 №13-17-16-06/8п) не є підставою для стягнення з відповідача коштів, вже одержаних відповідно до умов договору, роботи по якому прийняті позивачем (замовником за договорами) без жодних зауважень та претензій щодо робіт, їх обсягів, якості тощо.

Акт перевірки контролюючого органу (Західного офісу Держаудитслужби) може бути підставою для вжиття ним, в межах своєї компетенції, відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб підконтрольних установ у встановленому законом порядку, а не для встановлення певного зобов`язання в межах господарсько-правових відносин.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Частиною 2 статті 9 вказаного Закону встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Такими первинними документами є акт №1 приймання виконаних робіт за серпень 2021 року, акт №2 приймання виконаних робіт за вересень 2021 року, акт №3 приймання виконаних робіт за листопад 2021 року та довідки про вартість робіт за серпень 2022 року, за вересень 2021 року та за листопад 2022 року.

Матеріали справи не містять доказів порушення ТОВ "РБК "Імпульс" своїх зобов`язань за договором, зокрема, щодо завищення вартості виконаних підрядних робіт чи неналежного їх виконання, окрім акту перевірки №13-17-16-06/8п від 29.08.2022, який не є первинним документом та не породжує господарське зобов`язання між сторонами.

Акт перевірки не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст.19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №916/1906/18 та від 17.03.2020 у справі №911/1102/19, від 07.12.2021 у справі №922/3816/19.

Посилання апелянта на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №820/3534/16 не приймається до уваги, оскільки даний висновок про обов`язковість до виконання вимоги органу державного фінансового контролю стосується саме підконтрольної установи (організації).

Наявна у матеріалах справи вимога Управління західного офісу держаудитслужби в Рівненській області про усунення виявлених порушень шляхом проведення претензійно-позовної роботи адресована саме підконтрольній установі - Квартирно-експлуатаційному відділу м.Рівне.

При цьому, позивач не надав жодних доказів порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, зокрема щодо завищення вартості виконаних підрядних робіт, окрім Акту перевірки від 29.08.2022 №13-17-16-06/8п.

При цьому Акт ревізії Західного офісу Держаудитслужби є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, аудиторський звіт є актом, складеним в межах реалізації адміністративно - управлінських функцій, та створює правові наслідки саме для суб`єкта аудиту, однак, не має доказового значення при вирішенні господарського спору, який виник з договірних відносин сторін.

Висновки, викладені в аудиторському звіті не створюють правових наслідків для відповідача, оскільки стягнення заборгованості за договором можливо лише на підставі належним чином складених первинних документів.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів та не можуть їх змінювати, тому посилання позивача на зазначений вище акт ревізії як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки цей акт сам по собі не є належним та допустимим доказом невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, а інші докази по справі вказують на належне виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Чинне законодавство України не покладає на виконавця робіт обов`язку після прийняття замовником цих робіт без зауважень та заперечень, у разі виявлення в процесі перевірки контролюючим органом завищення вартості робіт, обов`язку повернути відповідну суму завищення.

Отже, доводи позивача стосовно того, що саме відповідачем було завищено вартість матеріальних ресурсів не ґрунтується на належних та допустимих доказах, при цьому як встановлено вище, відповідач виконував роботи у відповідності до умов Договору, а позивач, в свою чергу, прийняв дані роботи без зауважень.

Крім зазначеного, слід також відмітити, що заявляючи позовні вимоги про стягнення коштів, що є предметом спору, позивачем кваліфіковано вказані кошти як шкоду (збитки).

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського суду України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 Господарського суду України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

Згідно зі ст.225 Господарського суду України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої ст. 224 ГК України, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправність діяння боржника, тобто поведінка боржника має порушувати як приписи законодавства так і умови договору; 2) наявність збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) наявність вини порушника зобов`язання, тобто особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність лише за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що згідно з Актом перевірки від 29.08.2022 №13-17-16-06/8п заподіяно збитків на суму 348507 грн 00 коп., та вважає, що Акт перевірки є доказом на підтвердження нанесення відповідачем таких збитків.

Однак, як вірно відмітив суд першої інстанції, у контексті спірних правовідносин, які склалися між сторонами, та виходячи із законодавчо визначеного змісту терміну "збитки", заявлена до стягнення з відповідача сума за Договором №1/17 від 07.05.2021 не може бути кваліфікована збитками у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України та ст.225 Господарського кодексу України.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Однак, жодних розрахунків або ж інших документів, що підтверджують розмір збитків позивачем не надано.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "РБК "Імпульс" належним чином та в повному обсязі виконано роботи за Договором №1/17 від 07.05.2021.

Таким чином, позивачем не доведено склад правопорушення, а посилання позивача на Акт перевірки не може бути підставою для задоволення позову про відшкодування збитків, оскільки згідно з вимогами ст.ст.610, 611, 858, 883 ЦК України збитки є правовим наслідком порушення зобов`язання, їх склад підлягає окремому доказуванню.

Згідно з ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги наведене вище, враховуючи встановлені факти та зміст позовних вимог, виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Імпульс" про відшкодування зайво отриманих коштів в результаті завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт у розмірі 348507 грн 00 коп.

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у справі покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне на рішення господарського суду Рівненської області від 28.02.2023 у справі №918/851/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складений 06.06.2023.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.