СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

07 червня 2023 року м. Харків Справа № 922/162/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Племениченко Г.В. (поза межами суду), ордер серія ВН №1196612 від 04.04.2023;

від 3-ї особи (2) (апелянта): Гамей В.В. (поза межами суду), ордер серія АВ №1039010 від 27.06.2022;

від відповідача: не з`явилися;

від 3-ї особи (1): не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Київ (вх. №506 Х/1),

на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 (повний текст складено 27.02.2023) у справі № 922/162/22 (суддя Шарко Л.В.),

за позовом Фізичної особи-підприємця Антипенка Олександра Володимировича, м.Одеса,

до відповідача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2 , м. Київ,

2) ОСОБА_1 , м. Київ,

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Антипенко Олександр Володимирович звернувся до Господарcького суду Харківської області з позовом про визнання протиправним та скасувати наказу №2191 від 30.12.21 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про відміну електронного аукціону:

- UA-PS-2021-11-11-000105-1 з продажу об`єкта комунальної власності - нежитлових приміщень підвалу №0-1-:-0-13, 1-го поверху №1-3-:-1-18 в нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 421,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- UA-PS-2021-11-11-000109-1 з продажу об`єкта комунальної власності - нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1-:-1-2, 2-го поверху №2-1-:-2-15 у нежитловій будівлі літ. "А-2" загальною площею 241,5 кв.м. Вхід до приміщень з фасаду будівлі через тамбур 1-го поверху на 2-й поверх, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалами Господарcького суду Харківської області від 06.04.2022 та від 04.07.2022 залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

08.02.2023 до господарського суду першої інстанції від третьої особи - ОСОБА_1 надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якій заявник просить стягнути з позивача - ФОП Антипенка О.В. на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 11500,00грн.

09.02.2023 до господарського суду першої інстанції від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому ФОП Антипенко О.В. просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/162/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При цьому, у судовому засіданні 17.02.2023 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, відповідно до якої відмовлено у задоволенні позову повністю та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до резолютивної частини повного рішення, складеного 27.02.2023, у задоволенні позову відмовлено повністю. Однак, висновки суду про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правову допомогу у повному рішенні відсутні.

Не погодившись із вищевказаним рішення, ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі № 922/162/22 в частині, в якій відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про розподіл судових витрат, та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ФОП Антипенка О.В. на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 13500,00 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 для розгляду апеляційної скарги у справі сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/162/22; встановлено учасникам справи строк до 22.04.2023 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; призначено справу до розгляду на 10.05.2023 о 13:15 год.

04.04.2023 до апеляційного суду від ФОП Антипенка О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат без змін.

Також, 04.04.2023 до апеляційного суду від ФОП Антипенка О.В. надійшло клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 6000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом рішення у цій справі. На підтвердження понесення витрат позивачем надано до матеріалів справи копії: довіреності від 27.01.2022; акту виконаних робіт від 04.04.2023; прибуткового касового ордеру №06/4 від 04.04.2023; детального опису робіт від 04.04.2023; договору про надання правничої допомоги №12/101/2021 від 10.12.2021; додаткової угоди №23/03/2023 від 23.03.2023; докази направлення заяви іншій стороні по справі.

10.04.2023 до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли:

- письмові пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу, в якому третя особа навів додаткові заперечення щодо доводів, викладених у відзиві позивача;

- заперечення на клопотання ФОП Антипенка О.В. про стягнення судових витрат;

- заява про розподілу судових витрат, в якій ОСОБА_1. просить стягнути з ФОП Антипенка О.В. судові витрати в сумі 7000,00грн, понесені ОСОБА_1 на правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом у цій справі; на підтвердження понесення витрат надано суду копії договору про надання правничої допомоги №27/06/2022 від 27.06.2022 з додатком №1 до нього.

13.04.2023 до апеляційного суду надійшли заперечення ФОП Антипенка О.В. щодо клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, в яких позивач просить відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 07.06.2023 об 11:00 год.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023, у зв`язку з відставкою головуючого судді Гези Т.Д. для розгляду апеляційної скарги у справі визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

07.06.2023 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання третьої особи - ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі № 922/162/22, яка обґрунтована тим, що зі спірного питання, яке є предметом даного апеляційного провадження, щодо відмови у стягненні судових витрат на користь ОСОБА_1., місцевим господарським судом було ухвалено додаткове рішення від 22.05.2023 про відмову у стягненні цих витрат, яке на даний час оскаржується третьою особою в апеляційному порядку в окремому провадженні.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2023 присутній в режимі відеоконференції представник третьої особи-2 (апелянта) підтримав клопотання про відмову від апеляційної скарги, а також заперечував проти задоволення клопотання позивача про розподілу судових витрат, мотивуючи свою позицію тим, що з огляду на закриття провадження у справи спір по суті не вирішується, у зв`язку з чим відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 07.06.2023 не заперечував проти реалізації третьої особи права на відмову від апеляційної скарги, однак, просив розглянути та задовольнити його заяву про розподіл судових витрат, стягнувши з ОСОБА_1. на користь ФОП Антипенка О.В. витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00грн.

Уповноважені представники відповідача та третьої особи-1 у судове засідання 07.06.2023 не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи всі сторони повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Частиною 4 ст. 266 ГПК України передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у ч. 5 ст. 191 цього Кодексу (ч. 6 ст. 266 ГПК України).

За приписами ч. 5 ст. 191 ГПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Клопотання про відмову від апеляційної скарги підписано від імені ОСОБА_1. його представником Гамеєм В.В., повноваження якого на представництво інтересів третьої особи-2 підтверджуються ордером серія АВ №10390 від 27.06.2022, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №27/06/2022 від 27.06.2022.

Враховуючи відсутність осіб, які приєдналися до апеляційної скарги та могли б заперечувати проти відмови від неї, а також те, що відмова від цієї скарги не протирічить вимогам закону та не порушує прав і законних інтересів учасників справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість прийняття відмови від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/162/22.

Також, колегія суддів звертає увагу скаржника, що з урахуванням приписів ч. 5 ст. 266 ГПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Разом з цим, як вже зазначалося раніше, 04.04.2023 до Східного апеляційного господарського суду від ФОП Антипенка О.В. надійшло клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 6000,00грн понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

До заяви позивачем було долучено відповідні докази, а саме копії: довіреності від 27.01.2022; акту виконаних робіт від 04.04.2023; прибуткового касового ордеру №06/4 від 04.04.2023; детального опису робіт від 04.04.2023; договору про надання правничої допомоги №12/101/2021 від 10.12.2021; додаткової угоди №23/03/2023 від 23.03.2023; докази направлення заяви іншій стороні по справі.

Як вбачається з роздруківки з електронної пошти (а.с. 138, т.2) вищевказане клопотання було також направлене на електронні адреси інших учасників справи, які вказувались відповідачем та третіми особами у своїх документах під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справ, оскільки склад та розмір витрат пов`язаних з оплати правової допомоги входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 цього Кодексу ).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, а саме: судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з пп. "в" п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат колегія суддів враховує, що саме третя особа - ОСОБА_1. був ініціатором апеляційного перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі № 922/162/22 у Східному апеляційному господарському суді, що зумовило необхідність понесення позивачем додаткових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що закриття апеляційного провадження у даному випадку призводить до залишення в силі рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/162/22, яким, у тому числі відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1. про розподіл судових витрат на правову допомогу (частина рішення, яка була предметом апеляційного перегляду за скаргою третьої особи ОСОБА_1 ), а тому витрати позивача на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції за аналогією закону (ч.ч. 4, 9 ст. 129, ч. 5 ст. 130 ГПК України) покладаються на третю особу ОСОБА_1 (скаржника), оскільки у даному випадку спір (апеляційний перегляд рішення) виник внаслідок дій цього учасника господарського процесу.

Враховуючи те, що у клопотанні від 04.04.2023 позивач просив стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме: витрати на професійну правничу допомогу, і на підтвердження таких витрат долучив до свого клопотання відповідні докази понесення таких витрат, у тому числі платіжний документ про оплату послуг адвоката, вказані витрати підлягають компенсації за рахунок третьої особи-2, які ініціювала апеляційний перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі.

Подібний висновок щодо можливості покладення судових витрат на правничу допомогу на учасника справи, яким подано апеляційну скарну, у випадку закриття апеляційного провадження з підстав відмови від апеляційної скарги, викладено в ухвалі Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 824/73/19.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10.12.2021 між ФОП Антипенко О.В. та адвокатом Племениченко Г.В. укладено договір про надання правової допомоги №12/101/2021, за умовами якого довіритель доручає, а повірений приймає на себе обов`язок надати правову допомогу шляхом складання всіх процесуальних документів та представництво інтересів в всіх судах України (п. 1.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору довіритель зобов`язаний, зокрема оплачувати гонорар та витрати адвоката згідно договору.

Довіритель договору сплачує повіреному гонорар в розмірі, який буде встановлений додатковими угодами (п. 4.1.).

За умовами п. 4.3. договору вказана в п. 4.1. сума підлягає сплаті довірителем повіреному протягом десяти банківських днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі.

У пункті 4.4. договору сторони погодили, що детальний опис робіт, які виконані адвокатом на виконання умов цього договору складається повіреним та підтверджується довірителем шляхом підписання та скріплення печаткою. Вказаний опис робіт разом може міститися в акті виконаних робіт, який є підставою для сплати гонорару повіреному.

23.03.2023 сторони уклали додаткову угоду №23/03/2023 до договору про надання правової допомоги № 12/101/2021 від 10.12.2021, якою вирішили викласти пункти договору 12/101/2021 від 10.12.2021 року в наступній редакції:

"1.1. Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе обов`язок надати правову допомогу шляхом складання всіх процесуальних документів та представництво інтересів в Східному апеляційному господарському суді по справі №922/162/22 під час апеляційного оскарження ОСОБА_1 рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 року (в частині розподілу судових витрат)."

"4.1. Довіритель договору сплачує Повіреному гонорар в розмірі 6000 гривень (шість тисяч гривень)."

На підставі акту приймання-передачі виконаних робіт від 04.04.2023 сторони визначили, погодили та підтвердили, що на виконання умов договору, повіреним були виконані, а довірителем прийняті в повному обсязі наступні роботи із визначеною далі вартістю:

- отримання документів з «Електронного суду», ознайомлення з ними; вартість вказаного виду робіт склала 500,00грн;

- пошук та аналіз судової практики Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції у справі з урахуванням висновків Верховного Суду; вартість вказаного виду робіт склала 1000,00грн;

- написання відзиву на апеляційну скаргу по справі № 922/162/22; вартість вказаного виду робіт склала 2000,00грн;

- формування пакету документів, додатків до апеляційної скарги та направлення копій документів стороні по справі; вартість вказаного виду робіт склала 500,00грн;

- подача відзиву на апеляційну скаргу до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд"; вартість вказаного виду робіт склала 500,00грн;

- написання клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції; вартість вказаного виду робіт склала 500,00грн;

- участь у судовому засіданні; вартість вказаного виду робіт склала 1000,00грн.

У пункті 2 акту сторони погодили, що вказані в п. 1 цього акту роботи за змістом, обсягом та вартістю (ціною) відповідають умовам договору.

Загальна вартість вказаних в цьому Акті робіт складає 6000,00грн. Вказана сума підлягає оплаті довірителем на користь повіреного протягом десяти банківських днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі /пункт 4.2. Договору/ (п. 3 акту).

Загальна сума наданих за даним актом послуг адвоката складає 6000,00грн, які позивачем оплачено згідно прибуткового касового ордеру №06/4 від 04.04.2023 на суму 6000,00грн.

Колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку сторонами договору про надання правової допомоги №12/101/2021 від 10.12.2021 з урахуванням додаткової угоди №23/03/23 від 23.03.2023 розмір гонорару 6000,00грн за надання послуг у даній справі визначено у фіксованому розмірі, що цілком узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Як вже вказувалось вище, ОСОБА_1 подано заперечення щодо заяви ФОП Антипенка О.В. про розподіл судових витрат, в яких третя особа вказала, що реальна вартість правничої допомоги, наданої позивачу адвокатом, виходячи з наданих пояснень та доказів, складає не більше 3500,00грн, у зв`язку з чим, ОСОБА_1. просить суд (у випадку стягнення таких витрат) зменшити заявлену суму витрат на правову допомогу. У той же час, ОСОБА_1. вважає, що вказане клопотання взагалі не підлягає задоволенню, оскільки суд має задовольнити апеляційну скаргу третьої особи.

Під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5 - 7, 9 ст.і 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Як вбачається з акту приймання-передачі виконаних робіт від 04.04.2023 адвокатом було надано, а позивачем прийнято наступні послуги: отримання документів з "Електронного суду" та ознайомлення з ними; пошук та аналіз судової практики Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції у справі з урахуванням висновків Верховного Суду; підготовка відзиву на апеляційну скаргу; формування пакету документів, додатків до апеляційної скарги та направлення копій документів стороні по справі; подання відзиву на апеляційну скаргу до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд"; написання клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції та участь у судовому засіданні.

Загальна вартість послуг складає фіксовану суму 6000,00грн та не залежить від часу надання послуг.

Дослідженими судом матеріалами справи підтверджується, що інтереси позивача в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Племениченко Г.В., який також був представником позивача в господарському суді першої інстанції.

Отже, обставини даної справи на момент її розгляду в суді апеляційної інстанції представнику позивача були достеменно відомі, при цьому, рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі № 922/162/22 (в частині вирішення питання про стягнення судових витрат) було ухвалено на користь позивача, а його правова позиція та доводи, якими він її обґрунтовував протягом часу розгляду справи не змінювались.

Поряд з цим, колегія суддів враховує, що надання адвокатом послуг позивачу з правової допомоги щодо оскарження третьою особою-2 в апеляційному порядку рішення суду в частині відмови у стягнення витрат на правову допомогу не може вважатися складним задаванням за кількістю проаналізованих доказів, а судова практика вирішення таких клопотань є сталою, тому підготовка відзиву на апеляційну скаргу не потребувала від адвоката вивчення значної кількості матеріалів, законодавчих актів та судової практики.

Проаналізувавши акт приймання-передачі виконаних робіт та опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані документи, колегія суддів вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) на суму 6000,00грн не відповідає критерію розумності та є не співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

При цьому, судова колегія зазначає, що сам по собі наданий акт прийому передачі виконаних робіт та наведений заявником розрахунок не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Судова колегія приймає до уваги, що такі види наданих послуг як: отримання документів з "Електронного суду" та ознайомлення з ними; пошук та аналіз судової практики Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції у справі з урахуванням висновків Верховного Суду; підготовка відзиву на апеляційну скаргу; формування пакету документів, додатків до апеляційної скарги та направлення копій документів стороні по справі; подання відзиву на апеляційну скаргу до Східного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд»; є складовими однієї послуги - складання та подання відзиву на апеляційну скаргу.

За оцінкою апеляційного суду, у даному випадку адвокат не потребував великої кількості часу та докладання значних практичних зусиль для аналізу апеляційної скарги третьої особи та підготовки і подання до суду (через систему "Електронний суд") відзиву на апеляційну скаргу.

При цьому, подання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та сама участь адвоката у судових засіданнях апеляційного господарського суду є правом учасника справи, а не його обов`язком, в той час як заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними).

З урахуванням наведеного, проаналізувавши надані позивачу адвокатом послуги з надання правової допомоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що заявлений до стягнення розмір вказаних витрат не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а отже, судова колегія вважає, що розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даному випадку має бути зменшений до 2000,00грн.

За наведених обставин, заява ФОП Антипенко О.В. про відшкодування судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244, 264, 281 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/162/22.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/162/22 - закрити.

Заяву Фізичної особи-підприємця Антипенка Олександра Володимировича про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Антипенка Олександра Володимировича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи №922/162/22 в сумі 2000,00грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, встановлені ст.ст. 286 -291 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов