ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"08" червня 2023 р. Справа №914/582/22
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.,
суддів: Бойко С.М.,
Малех І.Б.,
розглянувши без виклику сторін заяву Львівської міської ради б/н, б/д (вх. суду від 06.06.2023)
про забезпечення позову
на стадії апеляційного провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» б/н від 13.04.2023 (вх. №№ 01-05/1217/23, 01-05/1218/23, 01-05/1219/23, 01-05/1220/23, 01-05/1221/23, 01-05/1222/23 від 18.04.2023 року)
на рішення господарського суду Львівської області від 02.03.2023
у справі № 914/582/22
за позовом: Заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області
до відповідача-1: Львівської міської ради
до відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Індустріал (надалі ОК ГБК Індустріал)
про визнання недійсним рішення сільської ради № 4411 від 22.10.2020; скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2022 року Заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської міської ради, ОК «ГБК «Індустріал» про:
- визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області №4411 від 22.10.2020 «Про передачу у власність ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» земельної ділянки;
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що при передачі спірної земельної ділянки у власність кооперативу порушені вимоги ст.ст. 41,83, 134 ЗК України та ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Так прокурор вказує, зокрема, що згідно з містобудівною документацією м. Львова, а саме Генплану м. Львова, територія, на якій розміщена спірна земельна ділянка, в межі діючого станом на 22.10.2020 генплану с. Рясне-Руська Яворівського району не входила, тому і план зонування та детальний план території розроблені не були. Відповідно, спірне рішення про передачу гаражно-будівельному кооперативу земельної ділянки прийнято за відсутності встановлення такої можливості у затвердженій містобудівній документації і всупереч ст. 41 Земельного кодексу України. Також прокурор вказує про порушення умов передачі ділянки гаражно-будівельному кооперативу, оскільки з аналізу статуту відповідача2 вбачається, що такий не має на меті здійснення виключно гаражного будівництва для забезпечення його членів, а є юридичною особою, створеною з метою отримання прибутку.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2023 у справі №914/582/22 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 4411 від 22.10.2020 «Про передачу у власність ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» земельної ділянки». Скасовано державну реєстрацію права власності ОК «ГБК «Індустріал» на земельну ділянку за кадастровим №:06:007:0001, площею 21,4649 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності: 39011125. Стягнуто з ОК «ГБК «Індустріал» на користь Львівської обласної прокуратури 2481,00 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Присуджено до стягнення з Львівської міської ради на користь Львівської обласної прокуратури 2481,00 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що для розміщення гаражного будівництва можуть використовуватись саме землі житлової забудови з Класифікацію видів цільового призначення земель (далі-КВЦПЗ 02.05) - для будівництва індивідуальних гаражів і 02.06 - для колективного гаражного будівництва. Натомість, спірна земельна ділянка не мала жодного із допустимих цільових призначень, а віднесена до 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, які одночасно перебували в землях запасу, тому суд вказав, що надання відповідачу 2 для будівництва гаражів вказаної земельної ділянки не відповідає вимогам чинного законодавства. Також суд зазначив, що жодним із відповідачів не доведено, що при прийнятті оскаржуваного рішення органом місцевого самоврядування здійснювалося дослідження обґрунтованості передання відповідачу 2 у складі трьох засновників земельної ділянки саме для будівництва та обслуговування гаражів саме в розмірі 21, 4649 га. Крім цього, статутні види діяльності кооперативу суперечать цілям задоволення мінімальних потреб членів кооперативу у забезпеченні місця для зберігання транспортного засобу.

ОК «ГБК «Індустріал» (відповідач-2) подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій, відповідно до ч.3 ст.255 ГПК України, виклав свої заперечення на ухвали Господарського суду Львівської області у даній справі, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, а саме: ухвалу від 13.07.2022 року в частині встановлення строку для усунення недоліків позовної заяви; ухвалу від 05.08.2022 року про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви; ухвалу від 27.10.2022 року про відмову в задоволенні заяв про залишення позову без розгляду; ухвалу від 15.12.2022 року про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без руху; ухвалу від 17.01.2023 року про відмову в задоволені клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого судді Зварич О.В., суддів Гриців В.М. та Малех І.Б.) від 20.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОК «ГБК «Індустріал».

Подальший рух справи викладено в ухвалах суду.

Ухвалою від 22.05.2023 розгляд справи відкладено на 26.06.2023.

06.06.2023 на адресу апеляційного суду надійшла заява Львівської міської ради(відповідача1) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :06:007:0001, площею 21,4649 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності: 39011125, що належить на праві власності ОК «ГБК «Індустріал».

Вказана заява обгрунтована тим, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на спірну земельну ділянку за кадастровим №:06:007:0001 накладено арешт на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 08.06.2021 у справі №463/5188/12. Однак, в подальшому, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26.05.2023 у справі №461/1002/22 задоволено клопотання керівника кооперативу та скасовано арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.06.2021 у справі №463/5188/12. Разом з тим, 31.05.2023 на спірну ділянку ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2023 у справі №461/92/21 знову накладено арешт і така ухвала 05.06.2023 оскаржена кооперативом до Львівського апеляційного суду.

Відтак міська рада стверджує, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена зняттям арешту із спірного майна за клопотанням кооперативу, яке останній мотивував тим, що накладення арешту порушує права власника і 33 членів кооперативу, які не можуть отримати земельні ділянки у вигляді паїв для будівництва та обслуговування гаражів, що, на думку міської ради, свідчить про намір поділу та відчуження спірної ділянки, обтяження її нерухомим майном, що зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду у разі залишення якого без змін апеляційним судом. При цьому, заявник зазначає, що керівник кооперативу звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту на майно 22.05.2023, тобто достименно знаючи про наявність рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2023 у справі №914/582/22. З урахуванням наведеного заявник вказує, що без застосування заходів забезпечення арешту земельної ділянки, остання може бути відчужена чи поділена, а арешт не порушуватиме право кооперативу, адже перешкоджатиме виключно відчуженню спірного майна, що і само собою суперечило б цілі надання ділянки кооперативу, та забезпечить захист прав власника землі у разі задоволення позову.

Також у вказаній заяві міська рада просить розглянути дану заяву без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Зварич О.В. у відпустці, розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №130 від 07.06.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2023 вказану заяву розподілено колегії суддів у складі головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Гриців В.М. та Малех І.Б.

У зв`язку з перебуванням члена колегії суддів Гриців В.М. у відпустці, розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №131 від 08.06.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу заяви про вжиття заходів забезпечення позову, за результатами здійснення якого суддю Гриців В.М. замінено на суддю Бойко С.М.

За змістом ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, апеляційний господарський суд дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

За змістом статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

За частиною 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

При цьому, судова колегія зазначає, що підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Як зазначено вище, предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру, а саме - визнання недійсним рішення сільської ради, скасування державної реєстрації права власності та припинення речового права, які обгрунтовані тим, що при передачі спірної земельної ділянки у власність кооперативу порушені вимоги ст.ст. 41,83, 134 ЗК України та ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, в даному випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОК ГБК «Індустріал» є власником спірної земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0001, площею 21,4649 га.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.06.2021 задоволено клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області у межах кримінального провадження №0000015 від 28.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт шляхом заборони власнику, користувачу, його представникам, а також іншим фізичним чи юридичним особам використання, відчуження, розпорядження, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо перереєстрації права власності та майнових прав для будь-яких цілей, на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101, кадастровий номер :06:007:0001, перебуває у приватній власності ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал».

22.05.2023 керівник ОК ГБК «Індустріал» звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про зняття арешту з нерухомого майна, яке обгрунтоване, зокрема тим, що накладення арешту на земельну ділянку порушує як права юридичної особи - власника нерухомого майна, так і 33 членів кооперативу, які не можуть отримати земельні ділянки у вигляді паїв для будівництва та обслуговування гаражів.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2023 у справі №461/1002/22 задоволено клопотання керівника ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» про скасування арешту на майно та скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/5188/21 від 08.06.2021.

В подальшому, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.05.2023 у справі №461/92/21 задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності ГУ НП у Львівській області та накладено арешт, з позбавленням права на відчуження, розпорядження (в тому числі заборонити власникам земельної ділянки здійснювати будь-які дії щодо поділу та/або об`єднання земельних ділянок) та користування на земельну ділянку з кадастровим номером :06:007:0001 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101), яка перебуває в приватній власності ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал».

Відповідно до даних з сайту Судова влада 05.06.2023 у Львівському апеляційному суді зареєстровано апеляційну скаргу ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Індустріал» на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно у справі №461/92/21.

Відтак, будучи на момент розгляду даної справи власником спірної земельної ділянки, кооператив може розпорядитись земельною ділянкою шляхом її відчуження. Про наявність наміру щодо вчинення розпорядчих дій щодо спірної ділянки свідчить, зокрема, і зміст клопотання керівника кооперативу про скасування арешту майна, в якому останній вказує, що через накладення арешту члени кооперативу не можуть отримати земельні ділянки у вигляді паїв для будівництва та обслуговування гаражів.

Разом з тим, надання оцінки щодо законності передачі кооперативу у власність спірної ділянки входить в предмет дослідження даної справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що у разі відчуження відповідачем2 земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0001, площею 21,4649 га на користь третіх осіб або її поділу, або об`єднання з іншими земельними ділянками, в подальшому у разі задоволення позову, виконання рішення суду, постановленого за позовом Франківської окружної прокуратури, яка діє на захист інтересів держави в особі територіальної громади міста Львова, буде неможливим.

Забезпечення позову в даному випадку, виступає запорукою виконання рішення суду, у разі ухвалення його на користь прокурора, а тому вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

В свою чергу невжиття заходів забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на спірну земельну ділянку істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених інтересів держави.

Крім того, слід зазначити, що позовні вимоги у даній справі спрямовані на захист порушених прав держави щодо земельної ділянки.

У разі забудови цієї земельної ділянки дії відповідача призведуть до неможливості реального поновлення інтересів держави, повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

Більш того, здійснення будівництва гаражів, внесення запису про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, адже з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, зумовить необхідність ініціювати інший позов, про знесення незаконно побудованого об`єкту, що потребуватиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем та нівелює мету та необхідність позову, що на теперішній час перебуває у провадженні суду.

З огляду на вказане судова колегія вважає такий вид забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером :06:007:0001, площею 21,4649 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності: 39011125, що належить на праві власності ОК «ГБК «Індустріал»- обґрунтованим та співмірним із предметом та підставами позову у даній справі.

Керуючись статтями ст.ст.136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Львівської міської ради про вжиття заходів до забезпечення позову задоволити.

2. Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :06:007:0001, площею 21,4649 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності/довірчої власності: 39011125, що належить на праві власності ОК «ГБК «Індустріал»(ідент. код 43834886).

Стягувач: Львівська міська рада (ідент.код 04055896, м.Львів, пл.Ринок, 1)

Боржник: Обслуговуючий кооператив Гаражно-будівельний кооператив Індустріал (ідент. код 43834886, м.Львів, вул. Остоградських,20/75).

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме з 08.06.2023 та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 08.06.2026.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

І.Б. Малех