ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.2023 Справа №905/942/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Замай Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1», м. Маріуполь Донецької області,

відповідача 2: ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області

про солідарне стягнення 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом; 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом,

за участю уповноважених представників сторін (в режимі відеоконференції):

від позивача: Левицька А.В. (адвокат на підставі ордеру серії ВІ №1127606);

від відповідачів: Міхно Т.В. (адвокат на підставі довіреності б/н від 09.12.2022; ордеру серії АН №1099941);

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1», м. Маріуполь Донецької області та ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом; 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 умов кредитного договору №MRVKLOK116506 від 17.05.2021, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 748766,88грн. Кредитний договір №MRVKLOK116506 від 17.05.2021 забезпечений порукою відповідно до договору поруки №MRVKLOK116506/DP від 17.05.2021, який укладено між позивачем та відповідачем 2. З огляду на таке, позивач звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення заборгованості, що утворилася за спірним кредитним договором.

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 15, 16, 509, 530, 553-554, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтю 207 Господарського кодексу України, статті 173, 193, 216 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду належним чином засвідчені копії кредитного договору №MRVKLOK116506 від 17.05.2021, договору поруки №MRVKLOK116506/DP від 17.05.2021, договору іпотеки №MRVKLOK116506/DІ від 17.05.2021, виписки по рахунку.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/942/22 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/942/22. Справу №905/942/22 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.12.2022 у задоволенні заяв представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1», м. Маріуполь Донецької області та ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області б/н від 19.12.2022 та б/н від 20.12.2022 про необхідність зупинення провадження у справі №905/942/22 відмовлено.

26.12.2022 електронною поштою до суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що відповідач 1 позбавлений можливості виконати зобов`язання у зв`язку з настанням непереборної сили, а саме військову агресію Російської Федерації проти України, внаслідок чого відповідач 1 втратив основні фонди, оборотні активи та товар, немає можливості здійснювати господарську діяльність. Крім того, відповідач 1 вказує, що відповідно до умов кредитного договору термін повернення кредиту 16.05.2024, що не дає права позивачу заявляти вимогу про його дострокове повернення. Відповідач 1 стверджує, що позивачем не дотримано вимогу щодо досудового врегулювання спору. Також відповідач 1 вказує на необхідність врахувати приписи Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо підтримки позичальників, майно яких було знищено або зазнало пошкоджень внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України» від 01.12.2022 №2823-ІХ.

26.12.2022 електронною поштою до суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позовних вимоги, обґрунтовуючи заперечення настанням обставин непереборної сили. Відповідач 2 вказує на неможливість відповідати за зобов`язанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1», м. Маріуполь Донецької області у зв`язку з настанням та тривалістю форс-мажорних обставин, які підтверджено листом Торгово-Промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022. У відзиві відповідач 2 зазначає про втрату значної частини майна, яке знаходиться на території міста Маріуполя. Відповідач 2 вказує на недотримання позивачем вимоги щодо досудового врегулювання спору. Також відповідач 2 вказує на необхідність врахувати норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо підтримки позичальників, майно яких було знищено або зазнало пошкоджень внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України» від 01.12.2022 №2823-ІХ.

Ухвалою господарського суду від 06.02.2023 позовну заяву залишено без руху. Встановлено Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали шляхом надання до суду належним чином засвідченої копії Договору іпотеки №MRVKLOK116506/DI від 17.05.2021.

У період з 20.02.2023 по 24.02.2023 суддя Чернова О.В. знаходилась на підготовці для підтримання кваліфікації суддів.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.02.2023 продовжено розгляд справи №905/942/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1», м. Маріуполь Донецької області, відповідача 2: ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області про стягнення 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом; 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом. Розгляд справи №905/942/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання у справі призначено на 28.03.2023.

Ухвалою господарського суду від 28.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/942/22 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 16.05.2023 о 14:40год.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 закрито підготовче провадження у справі №905/942/22 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті 06.06.2023 о 15:30год.

22.05.2023 на адресу суду від представника відповідача 1 надійшли пояснення, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на настання форс-мажорних обставин. У поясненнях представник відповідача 1 вказує, що військові дії, оточення та перебування в окупації міста Маріуполь не дали можливості піжприємсту здійснювати господарську діяльність, товарно-матеріальні ціості та основні фонди підприємства розкрадені, розмарадерені та зруйновані, що підтверджується загально відомими обставинами оточення та блокади м. Маріуполь.

Представники сторін у судове засідання 06.06.2023 з`явилися в режимі відеоконференції, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1» (далі відповідач 1, Позичальник) укладено кредитний договір №MRVKLOK116506 (далі - Договір) з використанням електронного цифрового підпису.

Відповідно до п. А.1 Договору вид кредиту відновлювальна кредитна лінія.

Пунктом А.2 Договору передбачено, що ліміт цього Договору: 703885,01грн, в тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 700000,00грн на поповнення обігових коштів для подолання наслідків COVID-19 (виплата заробітної плати працівникам, оплата орендних та комунальних платежів, оплата послуг з охорони виробничих та офісних приміщень суб`єкта підприємництва, оплата податків, зборів та інших передбачених законодавством обов`язкових платежів, витрати на інші цілі, необхідні для збереження робочого стану основних засобів та збереження товарів, матеріалів і запасів суб`єкта підприємництва, збільшення кількості та асортименту лікарських засобів та виробів медичного призначення);

- у розмірі 3885,01грн на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору;

- у розмірі 0.00грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними в п.2.1.1 цього Договору.

Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання матеріальної допомоги.

Пунктом А.2.1 Договору передбачено, що Позичальник погашає повністю до нуля заборгованість по цьому Договору через транзитний рахунок, зазначений у п.А.4 цього Договору, у термін до 180 днів з моменту її виникнення.

Згідно із п. А.3 Договору термін повернення кредиту 16.05.2024.

Пунктом А.4 Договору визначено, що рахунок для обслуговування кредиту: рахунок НОМЕР_1 (в гривнях), отримувач АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до п. А.5 Договору зобов`язання позичальника забезпечуються: договором іпотеки №MRVKLOK116506/DІ від 17.05.2021 (коефіцієнт ліквідності предмету іпотеки 0.6); договором №MRVKLOK116506/DP від 17.05.2021.

Згідно із п. А.6 Договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 12% річних.

Відповідно до п. А.8 Договору датою сплати процентів є 01-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачено п.7.3 цього Договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього Договору згідно з п.2.3.2 цього Договору).

Згідно з п. 1.1 Договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Відновлювальна кредитна лінія надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього Договору. зазначений термін може бути змінений згідно з п.п.А.12, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1.2 Договору сторони визначили, що Банк зобов`язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів Позичальника на цілі, відмінні від сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього Договору, а також за умови виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.1, 2.2.13 цього Договору.

Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3, пп.2.2.3.1 Договору Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 4.1, 4.3 цього Договору; повернути кредит у терміни, встановлені п. А.3, 1.2, 2.3.2 цього Договору; погашати заборгованість за кредитом у терміни, встановлені п.п. А.2.1, 2.2.16, 2.2.17 цього Договору.

Згідно з п.2.2.16 Договору у випадку виконання Банком доручення Позичальника зі сплати страхових платежів згідно з п. 2.1.5 цього Договору, перерахована у межах виконання цього доручення сума кредиту повинна бути погашена Позичальником у першу дату сплати процентів, зазначену в п.п.4.2, 4.3 цього Договору, наступну за датою перерахування коштів, якщо інше не передбачене відповідним Договором про внесення змін до цього Договору.

Приписами пункту 2.3.2 Договору визначено, що при настанні будь-якої з подій, зокрема, порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами Договору, в т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк має право на свій розсуд:

а) змінити умови цього Договору зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили у зазначену у повідомленні дату. У цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором; або

б) розірвати цей договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії Договору позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором; або

в) достроково розірвати цей Договір та вимагати повернення коштів/погашення заборгованості у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації позичальника, у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим; якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; у випадку відмови позичальника у наданні інформації щодо структури власності, з якої можливо встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів); або

г) згідно зі ст. 651 ЦКУ, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням Позичальнику повідомлення. У зазначену в повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору Позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору за користування кредитом у період з списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. 1.2, 2.2.3, 2.2.3.1, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1, А.6.2 цього Договору.

Згідно з п. 4.2 Договору відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 2.2.3.1, 2.2.16, 2.2.17 цього Договору, Позичальник сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.7, А.7.1, А.7.3 цього Договору.

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. 4.1 цього Договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього Договору (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.10 Договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Згідно із п. 4.8 Договору нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронного цифрового підпису усіма його сторонами. Права та обов`язки сторін за цим Договором у частині п. 4.4 цього Договору настають з моменту підписання цього Договору, в решті частин з моменту надання Позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діють до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором.

Договір підписаний уповноваженими представниками шляхом накладення електронного підпису без зауважень.

17.05.2021 між ОСОБА_1 (далі Поручитель) та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі Кредитор) укладено договір поруки №MRVKLOK116506/DP (далі Договір поруки), відповідно до п. 1.1 предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1» (далі Боржник) за кредитним договором №MRVKLOK116506 від 17.05.2021 з

- повернення кредиту з лімітом 703885,01грн, наданого у вигляді відновлювальної кредитної лінії, у тому числі у розмірі 700000,00грн на поповнення обігових коштів для подолання наслідків COVID-19 (виплата заробітної плати працівникам, оплата орендних та комунальних платежів, оплата послуг з охорони виробничих та офісних приміщень суб`єкта підприємництва, оплата податків, зборів та інших передбачених законодавством обов`язкових платежів, витрати на інші цілі, необхідні для збереження робочого стану основних засобів та збереження товарів, матеріалів і запасів суб`єкта підприємництва, збільшення кількості та асортименту лікарських засобів та виробів медичного призначення); у розмірі 3885,01грн на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору, з погашенням повністю до нуля заборгованості по Кредитному договору через транзитний рахунок, зазначений у п. А.4 у термін до 180 днів з моменту її виникнення, відповідно з п.А.2.1 Кредитного договору, з кінцевим терміном повернення кредиту 16.05.2024, відповідно до умов п. А.3 Кредитного договору;

- сплати процентів за користування кредитом у розмірі 12% річних, починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку у дату сплати процентів, якою є 01-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Кредитного договору.

Пунктом 1.2 Договору поруки сторони визначили, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з п. 1.5 Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов`язань за кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання (зобов`язань). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги (п. 2.1.2 Договору поруки).

Відповідно до п. 4.1 Договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення договору. У випадку виконання Боржником або Поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу 1 кредит, перерахувавши 19.05.2021 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1» грошові кошти у розмірі 700000,00грн, що підтверджується випискою з рахунку за період з 17.05.2021 по 12.10.2022.

Відповідач 1 не заперечує факт отримання грошових коштів за Кредитним договором.

Згідно з випискою з рахунку за період з 17.05.2021 по 12.10.2022 відповідач 1 здійснив погашення кредиту у загальному розмірі 9467,98грн, а саме 25.08.2021 у розмірі 1599,31грн, 03.09.2021 у розмірі 6492,93грн, 25.11.2021 у розмірі 1375,74грн.

За розрахунком позивача, розмір заборгованості за кредитом становить 690532,02грн.

Докази погашення заборгованості у розмірі 690532,02грн відсутні.

Також позивачем надано виписку по рахунку за період з 17.05.2021 по 12.10.2022 щодо нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якої залишок заборгованості по процентам становить 58465,04грн, з них 55702,91грн за період до 01.10.2022 становить залишок заборгованості по простроченим процентам.

Доказів сплати позивачу заборгованості по процентам відповідачем-1 суду не надано.

Посилаючись на порушення відповідачем 1 умов Кредитного договору щодо своєчасної оплати кредиту та процентів, позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1», м. Маріуполь Донецької області та ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області про солідарне стягнення 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом; 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В частині першій ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки між позивачем та відповідачем 1, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (далі Положення), затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, встановлені основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.

Пунктами 41-43, 57, 60, 62 Положення передбачено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують, зокрема, за змістом на касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Судом встановлено, що на виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу 1 кредит, перерахувавши 19.05.2021 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1» грошові кошти у розмірі 700000,00грн, що підтверджується випискою з рахунку за період з 17.05.2021 по 12.10.2022.

Відповідачі отримання суми кредиту не спростовують та не заперечують.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач та відповідач 1 погодили, що згідно з п. 2.3.2 Договору при настанні будь-якої з подій, зокрема порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами Договору, в т. ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, банк має право на свій розсуд: а) змінити умови цього Договору зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили у зазначену у повідомленні дату. У цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором; або б) розірвати цей договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії Договору позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором; або в) достроково розірвати цей Договір та вимагати повернення коштів/погашення заборгованості у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації позичальника, у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим; якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; у випадку відмови позичальника у наданні інформації щодо структури власності, з якої можливо встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів); або г) згідно зі ст. 651 ЦКУ, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням Позичальнику повідомлення. У зазначену в повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору Позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-1 було порушено зобов`язання по оплаті процентів за користування кредитом.

Заборгованість обліковується більше ніж 180 днів, та відповідно до п. А.2.1 Договору підлягає повному погашенню.

Матеріали справи містять лист-повідомлення №20.1.0.0.0/7-220706/116 від 06.07.2022, за яким Банк повідомив відповідача 1 про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку.

У зазначеному листі вказано, що у разі наявності кредитних зобов`язань перед Банком, усі кредитні угоди залишаються чинними та не припиняються до повного погашення заборгованості/виконання зобов`язань, проведених належним чином.

Водночас доказів розірвання кредитного договору або направлення відповідачу 1 вимоги про дострокове повернення кредиту у розумінні п. 2.3.2 Договору позивачем суду не надано, строк дії кредитного договору відповідно до п. А.3 вказаного договору спливає лише 16.05.2024, а тому належним волевиявленням позивача суд вважає пред`явлення вимоги у судовому порядку у виді подання цього позову. Отже саме з такого часу у відповідача виникає грошове зобов`язання з повернення суми кредиту в повному обсязі.

Позиція щодо можливості пред`явлення позикодавцем вимоги до позичальника про повернення суми позики саме шляхом подання до суду відповідного позову викладена у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №750/13632/18, від 02.02.2022 у справі №743/212/19.

У постанові від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Доказів повернення позивачу повної суми наданого кредиту відповідачем 1 суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до виписки по особовому рахунку з 17.05.2021 по 12.10.2022 обліковується заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 12% річних у загальному розмірі 58465,04грн.

Відповідно до п. А.8 Договору датою сплати процентів є 01-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачено п.7.3 цього Договору. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього Договору згідно з п.2.3.2 цього Договору).

Доказів сплати процентів у встановлений договором строк відповідачем 1 суду не надано.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивач просить стягнути заборгованість по процентам у розмірі 58234,86грн.

Судом встановлено, що відповідач 1 неналежним чином виконував умови кредитного договору.

Відповідач 1 щодо розміру заборгованості за кредитом і процентами не заперечує.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом; 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідача 2, суд зазначає про таке.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою, як одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (частина перша статті 546 Цивільного кодексу України).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 Цивільного кодексу України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 Цивільного кодексу України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 Цивільного кодексу України).

Отже порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Суд встановив, що 17.05.2021 між позивачем та відповідачами 2 було укладено договір поруки №MRVKLOK116506/DP, відповідно до якого відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1 за кредитним договором №MRVKLOK116506 від 17.05.2021.

За умовами Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Системний аналіз наведених правових норм і умов договору дає підстави для висновку, що солідарна відповідальність поручителів зі сплати усіх зобов`язань позичальника на підставі кредитного договору настає саме з моменту прострочення грошового зобов`язання незалежно від пред`явлення до нього відповідної вимоги.

Оскільки порука за Договором припиняється через 15 років після укладення договору та Договір припиняє свою дію у випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором, то договір поруки не закінчився, порука не є припиненою.

Враховуючи, що судом встановлено порушення зобов`язань за кредитним договором, допущене відповідачем 1, суд дійшов висновку, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники по сплаті заборгованості кредитним договором.

Щодо посилань відповідачів на неможливість виконання зобов`язання по кредитному договору в зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, суд зазначає таке.

Відповідно до листа Торгово-Промислової палати України № 2024/02.0.-7.1 від 28.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, ТТП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Відповідно до 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Згідно з приписами статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Наведене зумовлює висновок, що настання надзвичайних і невідворотних обставин звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від виконання зобов`язання в цілому.

Відповідно до ст. 607 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Так, судом встановлено, що місцезнаходженням відповідача 1 є місто Маріуполь Донецької області.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від №56 від 20.02.2023) вся територія Маріупольського району Донецької області включена до переліку територіальних громад, які тимчасово окуповані з 05.03.2022.

Водночас відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Матеріали справи не містять доказів зупинення господарської діяльності відповідача 1, або відсутності будь-яких активів підприємства, у тому числі грошових коштів.

У той час зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Таким чином, невиконання відповідачем 1 зобов`язання по кредитному договору ставить позивача у невигідне становище порівняно з відповідачем, оскільки позивач кредитні кошти надав, а відповідач не здійснив їх повернення, що у подальшому позбавило позивача користування ними, є порушенням принципу справедливості.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 доповнено Перехідні та Прикінцеві положення Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно якого визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже законодавцем було скасовано лише відповідальність позичальника за невиконання своїх зобов`язань у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, проте жодним чином такого позичальника не звільнено від виконання свого основного зобов`язання у виді повернення суми позики (кредиту) та процентів за користування.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідачів щодо необхідності врахувати норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо підтримки позичальників, майно яких було знищено або зазнало пошкоджень внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України» від 01.12.2022 №2823-ІХ, оскільки таким Законом врегульовані правовідносини, які склалися з виконання договорів про споживчий кредит та інші договори відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з положеннями ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та солідарне стягнення з відповідачів 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом; 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Суд звертає увагу відповідачів на право звернутися з заявою про відстрочення або розстрочити виконання рішення відповідно до статті 239 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1», м. Маріуполь Донецької області, ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області про солідарне стягнення 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом; 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом, задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1» м. Маріуполь Донецької області (87534, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова, будинок 106 А, ідентифікаційний код 38720419) та ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (ідентифікаційний код 14360570, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) 748766,88грн, з яких 690532,02грн заборгованість за кредитом, 58234,86грн заборгованість за відсотками з користування кредитом, та судовий збір у розмірі 11231,50грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні 06.06.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 07.06.2023.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.