УХВАЛА

06 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 915/1493/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 (у складі колегії суддів: Разюк Г.П. (головуючий), Колоколов С.І., Ярош А.І.)

та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2023 (суддя Мавродієва М.В.) про повернення зустрічної позовної заяви

за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фізична особа-підприємець Євтушенко Ігор Іванович

про вилучення та передачу в управління нерухомого майна (предмета іпотеки) та зобов`язання вчинити дії,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД"

до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

про визнання не дійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2023 у справі № 915/1493/21, подана 29.05.2023 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило суд:

1) вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" та передати Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" в управління нерухоме майно, розташоване у м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 22/2 (приміщення піцерії літ.А-5 загальною площею 175,9 кв.м, реєстраційний номер майна: 21397104), яке належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" та передане в іпотеку на підставі іпотечного договору на період до його реалізації, надавши право Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" здійснювати дії, пов`язані з управлінням, здійснювати спільне управління з будь-якими особами, передавати в наступне управління, змінювати, розривати, укладати правочини, у тому числі договори оренди, суборенди, отримання платежів за користування нежитловою будівлею, а також укладати, змінювати, розривати договори щодо надання послуг з утримання предмету іпотеки, його обслуговування і забезпечення збереження (охорони). Отриманий прибуток внаслідок передачі предмету іпотеки в оренду чи іншого використання нежитлового приміщення, за вирахуванням витрат, понесених на утримання майна, звертати в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" за кредитним договором № 05-407/08 від 07.08.2008;

2) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" на період до реалізації предмета іпотеки повністю звільнити від будь-якого особистого майна (майна третіх осіб) предмет іпотеки: нерухоме майно, розташоване у м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 22/2, реєстраційний номер майна: 21397104 (приміщення піцерії літ.А-5 загальною площею 175,9 кв.м) та утриматися від будь-яких дій (в тому числі із залученням третіх осіб) щодо перешкоджання Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" в управлінні предметом іпотеки;

3) надати право Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" на обладнання предмету іпотеки: нерухомого майна, розташованого у м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 22/2, реєстраційний номер майна: 21397104 (приміщення піцерії літ.А-5 загальною площею 175,9 кв.м) новими охоронними пристроями, а також укладення договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами;

4) надати Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" право на отримання в усіх установах, підприємствах, організаціях, а також органах реєстраційної служби, органах нотаріату будь-яких документів (оригіналів, їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок), необхідних для управління майном, укладення будь-яких договорів, у тому числі, але не виключно: договорів найму, оренди, суборенди, договорів, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням, страхуванням, охороною, забезпеченням та утриманням в належному стані предмета іпотеки - нерухомого майна, розташованого у м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 22/2, реєстраційний номер майна: 21397104 (приміщення піцерії літ.А-5 загальною площею 175,9 кв.м);

5) закріпити за Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" права управителя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна, розташованого у м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 22/2, реєстраційний номер майна: 21397104 (приміщення піцерії літ.А-5 загальною площею 175,9 кв.м), а саме: вільного доступу (у тому числі шляхом примусового проникнення/входу) представників управителя та інших осіб, визначених управителем, до нерухомого майна, що передано в управління; інші права, необхідні для здійснення належного управління майном.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2021, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 01.12.2021. Запропоновано відповідачу в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов.

06.02.2023 до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" надійшла зустрічна позовна заява до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання недійсним кредитного договору № 05-407/08 від 07.08.2008. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" подало заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі зустрічного позову, яка обґрунтована тим, що ухвалу місцевого господарського суду від 05.11.2021 про відкриття провадження у даній справі відповідач не отримував і взагалі дізнався про розгляд судом першої інстанції даної справи лише отримавши ухвалу суду першої інстанції від 13.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2023, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" у поновленні строку на подання зустрічної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД".

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" зазначає про те, що оскаржувані постанова та ухвала у цій справі прийняті з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, під час прийняття оскаржуваних рішень були не у повній мірі досліджено докази та обставини справи, а також порушені основні засади (принципи) господарського судочинства.

Розглянувши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, з огляду на те, що правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 176 Господарського процесуального кодексу України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відзиву на позов.

Частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У частині восьмій статті 165 Господарського процесуального кодексу України вказано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

В силу пункту 3 частини першої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач, зокрема, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Разом з цим, відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За приписами частин першої та четвертої статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Так, як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2021, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цій справі та запропоновано відповідачу в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали надати відзив на позовну заяву.

Як встановлено місцевим господарським судом, та, перевірено судом апеляційної інстанції, ухвалу від 05.11.2021 про відкриття провадження у даній справі було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" - м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 22/2, яка була зазначена позивачем у позові, самим відповідачем у зустрічній позовній заяві та підтверджується даними сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за .

19.11.2021 вказана ухвала разом з поштовим конвертом повернулись на адресу суду апеляційної інстанції з довідкою АТ "Укрпошта": "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначений статтею 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно з положенням пунктів 3-5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил).

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 99-2 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 99-3 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення (пункт 116 Правил).

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі № 910/18543/21).

Установлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20 та від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади, зокрема, розміщення оголошень у газетах та подання запитів до поліції (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" - Nunes Dias - Portugal, від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03).

Верховний Суд акцентує, що відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил.

Крім того, Суд враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" подаючи касаційну скаргу, також вказало адресу: м. Миколаїв, пр. Миру, буд. 22/2, як таку, що є місцезнаходженням відповідача.

Отже, вказане дає підстави вважати, що така адреса відповідача є актуальною, а відтак саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Однак відповідач, попри визначений для нього Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" обов`язок, не забезпечив і не створив умови доставки та вручення йому поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил за адресою, визначеною у відомостях в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та зазначеною ним як в зустрічній позовній заяві, так і касаційній скарзі, у зв`язку із чим отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" від суду першої інстанції листа із ухвалою від 05.11.2021 перебувало поза межами контролю цього суду.

Таким чином, як правильно було зазначено судами першої та апеляційної інстанцій, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2021 про відкриття провадження у даній справі, відповідно до частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою Товариству з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" 19.11.2021. Тобто, останнім днем строку для подання відзиву на позов та пред`явлення зустрічного позову було 06.12.2021 (враховуючи вихідні дні).

06.02.2023 до місцевого господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" надійшла зустрічна позовна заява разом із заявою про поновлення пропущеного строку на подання вказаного зустрічного позову.

Таким чином зустрічна позовна заява надійшла до суду із значним пропуском строку (більше одного року) встановленого судом в ухвалі від 05.11.2021 для подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України, яка є спеціальною нормою, що регулює правовідносини пов`язані з поданням зустрічного позову, не передбачає право суду на поновлення строку звернення до суду з зустрічним позовом, а суд, відповідно до статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише в межах, які надані Конституцією України та чинним законодавством, в тому числі Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на вищезазначені обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви відповідно до частин першої і шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

У такий спосіб, зазначені доводи заявника, не спростовують правильності процесуальних дій судів першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачене Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (див. mutatis mutandis рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France) від 23.10.1996; № 21920/93, «Бруалья Гомез де ла Торре проти Іспанії» (Brualla Gomes de la Torre v. Spain) від 19.12.1997, № 26737/95).

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині другій статті 293 Господарського процесуального кодексу України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2023 у справі № 915/1493/21 і наявність правових підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки в оскаржуваних судових рішеннях про перегляд яких подано касаційну скаргу правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, то клопотання про зупинення дії постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 13.02.202 у цій справі залишається без розгляду.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що повертаючи зустрічну позовну заяву, суд не порушив право заявника на звернення до суду, оскільки повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає зверненню з нею до суду на загальних підставах в межах окремого позову.

За таких обставин, керуючись статтями 119, 180, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карс ЛТД" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2023 у справі № 915/1493/21.

2. Касаційну скаргу та додані до неї матеріали (в тому числі квитанцію № B0АТ-207Н-ЕХЕС-7В75 від 27.05.2023 на суму 5 368,00 грн) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

В. Суховий