ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07.06.23 Справа № 917/903/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О. М., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТТЕНДЕР", вул. Петра Радченка, 27, оф. 102, м. Київ, 03037

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕВПРОД", вул. Перемоги, 3А, офіс 20, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про видачу судового наказу про стягнення 18 432,70 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТТЕНДЕР" до суду надійшла заява до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕВПРОД" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за договором приєднання №SО-2015-003 про надання доступу до онлайн-сервісу під час проведення процедур публічних закупівель PROZORO у розмірі 18 432,70 грн (акт №SО-2015-003/44278 надання послуг від 31.12.2021 року (вх. № 971/23).

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ці приписи законодавства є спеціальними, такими що підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Як зазначає заявник, ним надавався доступ замовнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "КЕВПРОД" до онлайн-сервісу за допомогою інтернету та електронного майданчику на підставі договору приєднання №SО-2015-003 про надання доступу до онлайн-сервісу під час проведення процедур публічних закупівель PROZORO.

За вказаним договором ТОВ "СМАРТТЕНДЕР" пропонує фізичним, фізичним особам-підприємцям та юридичним особам використовувати доступ до онлайн-сервісу за допомогою інтернету та ЕМ під час проведення процедур публічних закупівель на умовах, визначених договором. До моменту укладення договору з конкретним замовником, цей договір має статус оферти оператора. Договір не є публічним договором згідно ст. 633 Цивільного кодексу України. Договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 Цивільного Кодексу України, розміщений в мережі Інтернет на вебсайті. Замовник не може пропонувати свої умови та/або будь-які зміни до договору. Договір може бути укладений виключно шляхом приєднання замовника до договору в цілому. Приєднуючись до договору, замовник підтверджує, що повністю ознайомився з умовами договору, не має будь-яких заперечень та/або застережень щодо умов договору, безумовно погоджується з умовами договору і зобов`язується дотримуватися умов договору.

Договір вважається укладеним в письмовій (електронній) формі з моменту його акцептування замовником, без підписання сторонами договору на паперових носіях.

Відповідно до п.1.2 договору, акцепт - повне і безумовне прийняття замовником умов договору шляхом реєстрації в електронній системі через ЕМ (електронний майданчик).

Виходячи із зазначеного, договір на підставі якого виникло грошове зобов`язання є договором приєднання, яке укладається шляхом реєстрації замовника в електронній системі через електронний майданчик.

До матеріалів заяви заявником долучено договір приєднання №SО-2015-003 про надання доступу до онлайн-сервісу під час проведення процедур публічних закупівель PROZORO, при цьому матеріали заяви не місять доказів в підтвердження реєстрації боржника на електронному майданчику відповідно до умов договору.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Заявником не надано належних доказів в підтвердження укладання договору у спосіб, визначений договором приєднання №SО-2015-003, що унеможливлює висновок, що до заяви доданий договір, на підставі якого стягується заборгованість.

Суд зауважує, що в наказному провадженні він позбавлений можливості надавати оцінку поданим документам на предмет їх достовірності, достатності та вірогідності. В межах даного провадження судом досліджується формальна наявність документів, які долучаються до заяви у відповідності до ч.3 ст. 150 ГПК України.

Наявні в матеріалах заяви копія акту №SO-2015-003/44278 надання послуг від 31.12.2021 року та доказ його направлення, в умовах відсутності документів в підтвердження приєднання до умов договору шляхом здіснення конкретної дії (реєстрації в електронній системі закупівель через електронний майданчик), не свідчать про укладання самого договору, на підставі якого стягується заборгованість.

Також, пунктом 4.2 договору передбачено, що вартість доступу до онлайн-сервісу встановлена у тарифах, розміщених на вебсайті.

Згідно з п.1.13 договору тарифи - документ, який встановлює вартість доступу до онлайн-сервісу, розміщений на вебсайті та є невід`ємною частиною договору.

Проте матеріали заяви не містять вказаного документу.

До того ж, суд зауважує , що відповідно до ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі.

У відповідності до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). При цьому правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що з наданих до матеріалів справи документів не вбачається, що договір, за яким стягується заборгованість, укладений в письмової формі.

Таким чином заявником не дотримано вимоги ст.150 ГПК України щодо надання договору, укладеного у письмової формі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку у задоволенні заяви про видачу судового наказу відмовити, на підставі п.1 ч.1 ст.152 ГПК України.

Одночасно суд роз`яснює про наявність у заявника права звернутися повторно з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 152, 153, 154, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТТЕНДЕР" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕВПРОД" 18 432,70 грн заборгованості за договором №SО-2015-003 про надання доступу до онлайн-сервісу під час проведення процедур публічних закупівель PROZORO (вх. № 971/23).

2.Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвалу підписано 07.06.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, в порядку статей 255-257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Суддя О. М. Тимощенко