ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Справа № 915/514/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 20915546)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (59019, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34-А, приміщення 48; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 32365441)

про: стягнення 91 397,90 грн,

Суть спору:

05.04.2023 Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 32/399 від 29.03.2023 (з додатками), в якій просить суд:

1. Розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

2. Стягнути з ТОВ «НВП Агрінол» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Південноукраїнська АЕС» пеню в розмірі 62 268,85 грн, штраф в розмірі 29 129,05 грн та судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

3. Справу розглянути без участі представника позивача.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору на постачання товару № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022, з додатком та додатковою угодою до нього; видаткових накладних (6 шт.); листа № 07/11794 від 12.08.2022, претензії № 32/957 від 21.10.2022; застосування норм статей 526, 530, 546, 611 Цивільного кодексу України, статей 231, 232 Господарського кодексу України; та мотивовані порушенням відповідачем, як постачальником, строків виконання зобов`язання за договором, зокрема, в частині своєчасного та у повному обсязі постачання позивачу, як покупцю, обумовленого договором товару.

Ухвалою суду від 10.04.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/514/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи, на їх адреси місцезнаходження, визначені у відповідності до приписів ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Так, позивач отримав копію ухвали 19.04.2023, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 159.

Відповідач отримав копію ухвали 18.04.2023, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 516.

03.05.2023 на офіційну електронну пошту суду від відповідача надійшов відзив на позовну заява б/н та без дати (вх. № 5538/23), у якому товариство просить суд:

1. Прийняти відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства АГРІМОЛ» на позовну заяву Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору від 26.01.2022 року №53-123-01-22-07457.

2. Відмовити Державному підприємству Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства АГРІНОЛ» про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору від 26.01.2022 року №53-123-01-22-07457 у розмірі 91 397,9 грн.

3. Розгляд справи № 915/514/23 за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства АГРІНОЛ» про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору від 26.01.2022 року №53-123-01-22-07457 у розмірі 91 397,9 грн провести за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 08.05.2023 було залишено без задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, викладене у відзиві б/н та без дати (вх. № 5538/23), у справі № 915/514/23. Крім того, вказаною ухвалою відповідачу було постановлено надати суду та направити іншому учаснику справи письмові пояснення щодо обставин звернення до позивача з листом № 427/3 від 30.03.2022 (строків та порядку направлення вказаного листа адресату).

02.06.2023 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення б/н від 02.06.2023 (вх. № 7126/23) на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 08.08.2023 у справі № 915/514/23.

05.06.2023 до суду від відповідача надійшла заява б/н та без дати (вх. № 7240/23), з урахуванням якої товариство просить суд:

1. Прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства АГРІНОЛ» розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 30000 грн., по справі №915/514/23 за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору від 26.01.2022 року №53-123-01-22-07457 у розмірі 91 397,9 грн.

2. Вирішити питання про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 грн, по справі №915/514/23за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору від 26.01.2022 року №53-123-01-22-07457 у розмірі 91 397,9 грн.

Станом на час розгляду справи інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 252 ГПК України).

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2022 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», новим найменуванням якого є Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», як покупцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол», як постачальником, було укладено Договір на постачання товару № 53-123-01-22-07457 (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 09210000-4 Мастильні засоби (Мастила), (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2021 року (п. 1.1). Постачальник забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 7 Договору (п. 1.2). Місцем виконання цього договору, у тому числі (але не виключно) місцем постачання, виконання грошових зобов`язань, місцем нарахування та сплати штрафних санкцій, виконання будь-яких зобов`язань, пов`язаних з якістю та комплектністю, є місто Южноукраїнськ (п. 1.3).

За умовами наведеного Договору:

- загальна вартість товару є твердою та складає: разом: 532 832,60 грн без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 106 566,52 грн; всього з ПДВ: 639 399,12 грн (п. 2.1);

- за даним Договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 6.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п. 2.2);

- постачання здійснюється з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 31.03.2022, на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство», або ВП ЮУАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника (п. 3.1);

- з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН; сертифікат відповідності(паспорт якості), або їх копії завірені належним чином; паспорт безпеки речовини (копія, завірена печаткою постачальника (п. 3.2);

- датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3);

- у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п. 4.1);

- приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції № П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і № П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», та відповідно до вимог Стандарту державного підприємства НАЕК «Енергоатом»: «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС» СОУ НАЕК 038:2017 (даний стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК «Енергоатом» в розділі Стандарти НАЕК «Енергоатом» за адресою: https://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standarts-82) (п. 6.1);

- сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором унаслідок настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили, такі, як: повені, землетруси, пожежі, інші стихійні лиха, а також війни, воєнні дії), а також дій органів законодавчої, виконавчої влади і підлеглих їм органів, що вступили в силу після укладання даного Договору (п. 8.1);

- наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, згідно з законодавством України, або іншою довідкою, процесуальним документом, виданим компетентним органом (п. 8.2);

- сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за Договором, письмово повідомляє іншу Сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документа. Про закінчення дії форс-мажорних обставин Сторона, яка зазнала їх впливу, письмово в 5-денний строк повідомляє другу Сторону. Якщо форс-мажорні обставини діють більше 3 місяців, сторони мають право розірвати Договір, уклавши про це відповідну угоду (п. 8.3);

- наявність форс-мажорних обставин звільняє Сторони від відповідальності за невиконання/неналежне виконання зобов`язань за Договором (п. 8.4);

- всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з цього договору або у зв`язку з ним, будуть вирішуватись сторонами згідно претензійного порядку. Сторона, яка порушила права і законні інтереси іншої сторони, зобов`язана поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (п. 9.1);

- претензія підлягає розгляду в місячний строк, який обчислюється з дня її одержання (п. 9.2);

- у разі незадоволення претензії або неотримання відгуку у встановлений термін, а також неможливості врегулювання розбіжностей у претензійному порядку, спір вирішується в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України (п. 9.3);

- будь-які зміни і доповнення до даного Договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені Додатковими угодами, що підписані уповноваженими особами та скріплені печаткою з боку покупця (п. 10.1);

- покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п. 12.1.1);

- постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим Договором (п. 12.3.1);

- договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою з боку покупця і діє до 31.12.2023 включно, а в частині виконання сторонами гарантійних зобов`язань - до повного їх виконання. Продовження строку дії Договору можливе до його закінчення, шляхом укладання відповідної Додаткової угоди (п. 13.1).

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

Між сторонами також була погоджена та підписана Специфікація № 1, яка є Додатком № 1 до Договору № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022.

04.03.2022 між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1, за змістом якої сторони погодили внести зміни до Специфікації № 1.

Вищевказана Додаткова угода скріплена підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як покупця, про стягнення з відповідача, як постачальника, штрафних санкцій, нарахованих внаслідок порушення відповідачем строків виконання зобов`язання щодо постачання товару за укладеним між сторонами Договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини порушення відповідачем строків виконання зобов`язання за договором, зокрема, в частині своєчасного та у повному обсязі постачання товару обумовленого договором.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір на постачання товару № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022, з додатком та додатковою угодою до нього;

- видаткові накладні (6 шт.);

- лист № 07/11794 від 12.08.2022;

- претензія № 32/957 від 21.10.2022.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- Договір на постачання товару № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022, з додатком до нього;

- листи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол»№ 1038/03 від 04.10.2022, № 427/3 від 30.03.2022;

- лист Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» № 07/11794 від 12.08.2022, з додатком до нього;

- претензія № 32/21.10.2022 та відповідь на претензію № 1828/03 від 25.11.2022, з проектом додаткової угоди;

- наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» № 41 від 26.02.2022 «Про зупинення виробничої діяльності підприємства»;

- листи Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, № 892/05-5 від 15.07.2022;

- Сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-23-2005 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. № 245/05-4 від 26.04.2023);

- роздруківки електронних листів.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

З матеріалів справи вбачається таке.

За змістом Договору, постачання передбаченого умовами договору товару мало бути здійснено не пізніше 31.03.2022.

На виконання умов вищенаведеного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» поставило Відокремленому підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», а останній прийняв у власність товар на загальну суму 343 650,00 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень видатковими накладними:

- № АП-0504002 від 05.04.2022 на суму 21 667,08 грн. Постачання відбулося 07.04.2022, що підтверджується відповідною відміткою на видатковій накладній;

- № АП-0504003 від 05.04.2022 на суму 12 166,08 грн. Постачання відбулося 07.04.2022, що підтверджується відповідною відміткою на видатковій накладній;

- № АП-0504004 від 05.04.2022 на суму 43 069,44 грн. Постачання відбулося 06.04.2022, що підтверджується відповідною відміткою на видатковій накладній;

- № АП-0504005 від 05.04.2022 на суму 81 226,44 грн. Постачання відбулося 07.04.2022, що підтверджується відповідною відміткою на видатковій накладній;

- № АП-2904035 від 29.04.2022 на суму 65 140,80 грн. Постачання відбулося 29.04.2022, що підтверджується відповідною відміткою на видатковій накладній;

- № АП-1105005 від 11.05.2022 на суму 120 380,16 грн. Постачання відбулося 16.05.2022, що підтверджується відповідною відміткою на видатковій накладній.

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, решта товару останнім на суму 295 749,12 грн поставлена не була.

Матеріали справи свідчать також про таке.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» було оформлено на ім`я керівника Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» лист № 427/3 від 30.03.2022, у якому відповідач повідомив позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань по Договору в результаті настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), а саме відвантаження продукції в зазначені строки та повному обсязі по умовам Договору № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022.

На виконання ухвали суду від 08.05.2023 відповідачем були надані суду такі пояснення щодо обставин звернення до позивача з листом № 427/3 від 30.03.2022 (строків та порядку направлення вказаного листа адресату):

«Починаючи з 24.02.2022 року, з моменту повномасштабного вторгнення та військової агресії російської федерації з 24.02.2022 року та окупації міста Бердянська Запорізької області, будь який поштовий зв`язок з містом Бердянськом Запорізької області було припинено, через постійні обстріли та блокування автомобільних сполучень між містами. Єдиним доступним на той час, способом ділового спілкування між ТОВ «НВП Агрінол» та Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишилось листування через електронну поштову скриньку за електронною адресою зазначеною сторонами під час листування та підписання договору.

29.03.2022 року представник Державного підприємства Національна атомна енергогенеруточа компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Лупан Олексій Анатолійович після телефонних перемовин з представником ТОВ «НВП Агрінол» спеціалістом відділу маркетингу Наталією Караченцевою з електронної поштової адреси направив реквізити для відправки листа про форс-мажорні обставини на електронну адресу .

29.03.2022 року представник Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Лупан Олексій Анатолійович після телефонних перемовин з представником ТОВ «НВП Агрінол» спеціалістом відділу маркетингу Наталією Караченцевою з електронної поштової адреси направив лист із зазначенням електронної адреси , на яку необхідно направили лист про форс-мажорні обставини, на електронну адресу .

На виконання проведених перемовин між представником Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Лупан Олексієм Анатолійовичем з представником ТОВ «НВП Агрінол» спеціалістом відділу маркетингу Наталією Караченцевою, на виконання умов укладеного договору від 26.01.2022 року №53-123-01-22-07457, після неодноразових телефонних спілкувань із застосуванням меседжерів, представником ТОВ «НВП Агрінол» спеціалістом відділу маркетингу Наталією Караченцевою з електронної поштової адреси на поштову адресу ЮУАЄС (вказана електронна зазначено безпосередньо позивачем у позовній заяві, яка є предметом судового розгляду по справі №915/514/23 Господарського суду Миколаївської області) 30 березня 2022 року о 10 годині 37 хвилин направлено лист №427/3 від 30.03.2022 року, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» повідомило Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про неможливість виконання своїх зобов`язань за договором №53-123-01-22-07457 про поставку товарів в результаті настання форс-мажорних обставин, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, зупинення виробничої діяльності підприємства, порушення транспортного сполучення між окупованою територією міста Бердянська Запорізької області та підконтрольною територією України. В додатку до листа на підтвердження настання форс-мажорних обставин, ТОВ «НВП АГРІНОЛ» надало лист ТПП України від 28.02,2022 року №2024/02.0-7.1, щодо засвідчення форс-мажорних обставин.

Також, з метою дублювання відправленої інформації представником ТОВ «НВП Агрінол» спеціалістом відділу маркетингу Наталією Караченцевою з електронної поштової адреси нa поштову адресу ЮУАЄС Лупан Олексій А.А. (AlekseyLupan) a 30 березня 2022 року о 10 годині 38 хвилин направлено лист №427/3 від 30.03.2022 року, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» повідомило Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про неможливість виконання своїх зобов`язань за договором №53-123-01-22-07457 про поставку товарів в результаті настання форс-мажорних обставин, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, зупинення виробничої діяльності підприємства, порушення транспортного сполучення між окупованою територією міста Бердянська Запорізької області та підконтрольною територією України. В додатку до листа на підтвердження настання форс-мажорних обставин, ТОВ «НВП АГРІНОЛ» надало лист ТПП України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, щодо засвідчення форс-мажорних обставин.

Подальше листування та спілкування між ТОВ «НВП Агрінол» та Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» здійснювалось за використанням зазначених електронних адрес».

Відокремленим підрозділом «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» було оформлено на ім`я керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» лист № 07/11784 від 12.08.2022 «Щодо настання та підтвердження форс-мажорних обставин», за змістом якого позивач констатував прострочення відповідачем зобов`язань за договором № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022 щодо поставки товару на суму 295 479,12 грн та просив у строк до 25.08.2022 надати Сертифікат про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до законодавства України.

04.10.2022 відповідач оформив на ім`я позивача лист № 1038/03, у якому з посиланням на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 та умови п. 8.3 Договору, пропонував розірвати Договір на постачання товару № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022.

Водночас, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів направлення вказаного листа позивачу.

У подальшому, 08.11.2022 позивачем було скеровано на адресу відповідача претензію № 32/957 від 21.10.2022 з вимогою сплати штрафних санкцій на суму 91 397,90 грн у строк 17.11.2022.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» у відповідь на вказану претензію було оформлено лист № 1828/03 від 25.11.2023, у якому товариство, зокрема, вважає, що підставою відповідальності у вигляді штрафів, пені та таке інше є винні дії сторони зобов`язань , в даному ж випадку наочним є: настання форс-мажорних обставин, які фактично неможливо було передбачити на дату укладання договору та які неможливо подолати наразі силами підприємства; винні дії з боку підприємства відсутні; крім цього вимушені нагадати, що 30.09.2021 року між нашими підприємствами було укладено договір безвідсоткової позики №37-129-21-02343, предметом якого, була передача у власність підприємства (ДП «НАЕК «Енергоатом») мастил в номенклатурі, і яка співпадає з предметом договору поставки, і таким чином ДП «НАЕК Енергоатом» мало забезпечення своїх потреб, і цей договір не передбачав ні штрафів, ні пені за несвоєчасне повернення предмету позики. На підставі вищенаведеного, відповідач вважав, що претензія про нарахування пені є безпідставною, не враховує положення законодавства України, форс-мажорні обставини, положення постачальника-виробника.

Суд повторно констатує відсутність в матеріалах справи доказів направлення вказаного листа на адресу позивача.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищенаведені норми і обставини справи, суд зазначає, що доводи позивача про те, що відповідач не поставив в узгоджений сторонами у специфікації строк товар є обґрунтованими та доведеними.

За такого, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача (згідно наведених у позовній заяві розрахунків):

- пеню на загальну суму 62 268,85 грн;

- штраф на загальну суму 29 129,05 грн.

З урахуванням викладеного, суд зауважує, що приписами ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.1 Договору сторони погодили, що у разі порушення зобов`язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Як уже вище було наведено, постачання передбаченого умовами договору товару мало бути здійснено не пізніше 31.03.2022.

Відповідачем були допущені порушення договірних зобов`язань щодо своєчасного і у повному обсязі постачання обумовленого договором товару.

За перевіркою суду, виконані позивачем розрахунки пені у розмірі 62 268,85 грн та штрафу у розмірі 29 129,05 грн є арифметично правильними.

Водночас, суд зауважує, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає про те, що 26 лютого 2022 року військові формування Російської Федерації, у незаконний спосіб захопили виробничі потужності, складські приміщення, промислову базу та офісні приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» розташовані за адресою Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Будівельна 3-А, та вулиця Мелітопольське шосе 84/1, розмістивши на вказаних об`єктах військові формування та військову техніку, заборонивши доступ працівникам па територію підприємства та викравши складські запаси сировини та готової продукції.

Через військовий стан та військову агресію з боку Російської Федерації, ведення активних бойових дій на території Запорізької області, відсутнє транспортне сполучення з містом Бердянськ Запорізької області, для доставки сировини та можливості вивозу готової продукції.

Незаконне вилучення виробничих потужностей, складських приміщень, промислової бази та офісних приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» призвело до зупинення роботи підприємства та унеможливлює подальшу виробничу діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» до закінчення військового стану, деокупації міста Бердянська Запорізької області та повернення виробничої бази, складських та офісних приміщень, у зв`язку із чим Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю ««Науково-виробниче підприємство АГРІНОЛ» №41 від 26 лютого 2022 року «Про зупинення виробничої діяльності підприємства» було зупинена виробнича діяльність ТОВ «НВП АГРІНОЛ».

Сертифікатом №3100-23-2005 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 26.04.2023 року №245/05-4 виданого Торгово-промисловою палатою України засвідчено форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) військової агресії Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, проведення воєнних (бойових) дій, захоплення та окупація, оточення та блокування міста Бердянська Запорізької області, захоплення військовослужбовцями РФ виробничо-майнового комплексу, складських та офісних приміщень, рухомого та нерухомого майна, залишків сировини та готової продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства АГРІНОЛ» за адресою вулиця Будівельна 3А місто Бердянськ Запорізької області, щодо неможливості виконання зобов`язань в зазначений термін ТОВ НВП АГРІНОЛ перед Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» за договором № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022 у термін із 24 лютого 2022 року до теперішнього часу.

На підставі викладеного, враховуючи, що за Договором:виникли форс-№3100-23-2005 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 26.04.2023 року №245/05-4, виданим Торгово-промисловою палатою України, відповідач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства АГРІНОЛ» звільнено від відповідальності за невиконання та неналежне виконання зобов`язань за договором № 53-123-01-22-07457 від 26.01.2022.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, зазначає таке.

24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який станом на даний час триває.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).».

Тобто, ТПП України листом від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 визнає форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, та підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 зазначеного Закону, ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 року № 44(5) (далі - Регламент), передбачено, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до ст. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.07.2021 року у справі № 912/3323/20, ключовим у даному випадку є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Згідно із ч. 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Умовами розділу 8 Договору сторони погодили такий порядок врегулювання форс-мажорних обставин:

- сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором унаслідок настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили, такі, як: повені, землетруси, пожежі, інші стихійні лиха, а також війни, воєнні дії), а також дій органів законодавчої, виконавчої влади і підлеглих їм органів, що вступили в силу після укладання даного Договору (п. 8.1);

- наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, згідно з законодавством України, або іншою довідкою, процесуальним документом, виданим компетентним органом (п. 8.2);

- сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за Договором, письмово повідомляє іншу Сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документа. Про закінчення дії форс-мажорних обставин Сторона, яка зазнала їх впливу, письмово в 5-денний строк повідомляє другу Сторону. Якщо форс-мажорні обставини діють більше 3 місяців, сторони мають право розірвати Договір, уклавши про це відповідну угоду (п. 8.3);

- наявність форс-мажорних обставин звільняє Сторони від відповідальності за невиконання/неналежне виконання зобов`язань за Договором (п. 8.4).

З аналізу вищевикладеного слідує, що сторони у договорі визначили звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, якщо це сталося внаслідок форс - мажорних обставин непереборної сили та їх наслідків, що безпосередньо впливаючи на виконання договору.

Відповідачем на підтвердження форс-мажорних обставин було надано до суду Сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-23-2005 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. № 245/05-4 від 26.04.2023), зі змісту якого вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. №44(5), із змінами та доповненнями, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; проведеним воєнних (бойових) дій, захоплення та окупація, оточення (блокування) м. Бердянськ, Запорізької області; захоплення військовослужбовцями РФ виробничо-майнового комплексу, складських та офісних приміщень, рухомого та нерухомого майна, залишків сировини та готової продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» за адресою: вул. Будівельна, 3А, м. Бердянськ, Запорізька обл.; Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол»: місцезнаходження: вул. Рекордна, буд. 34 А, приміщ. 48, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69019 - з 13.05.2022 p.; вул. Будівельна, 3 А, м. Бердянськ, Запорізька обл., 71101, код ЄДРПОУ/ІПН: 32365441, щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: постачання Товару - код CPV 09210000-4 Мастильні засоби (Мастила) згідно із Специфікацією № 1 (Додаток до Договору № 1) на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська обл., Южноукраїиське відділення ВП «Складське господарство» або ВП ЮУ АУС відповідно до правил Інкотермс-2010. виготовлених на власній виробничій базі за адресою: вул. Будівельна, 3А, м. Бердянськ, Запорізька обл., у термін: з 24 лютого 2022 року, за ДОГОВОРОМ на постачання товару № 53-123-01-22-07457 від 21.01.2022 року, укладеним з ВІДОКРЕМЛЕНИМ ПІДРОЗДІЛОМ «ЮЖНО-УКРАЇНСЬКА AЕC» ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» (код ЄДРПОУ/ІПН 20915546), які унеможливили його виконаний в зазначений термін.

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили):

- дата настання: 24 лютого 2022 року;

- дата закінчення: тривають на 26 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 ГК України, сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за Договором були порушені / невиконані та причину такого невиконання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 року у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 року у справі № 913/785/17.

З аналізу вищевикладеного свідчить, що відповідачем до матеріалів справи надано докази, які підтверджують настання форс-мажорних обставин та неможливість виконання зобов`язання за спірним договором, про що свідчить наданий відповідачем до матеріалів справи Сертифікат Торгово-промислової палати України № 3100-23-2005 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (вих. № 245/05-4 від 26.04.2023).

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили), як умови звільнення відповідача від сплати нарахованих позивачем штрафних санкцій.

У зв`язку із чим, позовні вимоги в частині стягнення із відповідача пені в розмірі 62 268,85 грн та штрафу в розмірі 29 129,05 грн не підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Щодо заяви відповідача стосовно вирішення питання про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 грн суд зазначає таке.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до приписів ч.ч. 1-2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що зазначена норма належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників (постанови № 909/359/19 від 24.12.2019, № 911/2686/18 від 13.02.2020, № 910/16223/18 від 19.02.2020, № 922/2167/19 від 21.05.2020.)

У постанові від 08.06.2021 у справі 910/3419/20 Верховний Суд зробив висновок, що практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального України) відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на визначені Верховним Судом етапи реалізації права сторони на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідач порушив процедуру заявлення витрат на професійну правничу допомогу.

В межах даної справи суд констатує, що в силу приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України, для відповідача першою заявою по суті спору, є відзив на позовну заяву.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (відповідачем), разом із першою заявою по суті спору (відзивом) не було надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Верховного суду від 14.12.2021 № 922/676/21 зазначено, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу разом із першою заявою по суті спору, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви відповідача про відшкодування відповідних судових витрат.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Агрінол» (59019, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 34-А, приміщення 48; ідентифікаційний код 32365441).

Повне рішення складено та підписано судом 09.06.2023.

Суддя О.Г. Смородінова