РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2023Справа № 910/3842/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 404 461, 20 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 404 461, 20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

20.04.2023 Акціонерним товариством «Українська залізниця» подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечує проти позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальінстю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне, яке належить АТ «ДТЕК Дніпроенерго»:

- у вагони №60357548 в кількості 69800 кг, №55845549 в кількості 69800 кг, №61012555 в кількості 69800 кг, №56365901 в кількості 68800 кг, №62199773 в кількості 69800 кг, №56434517 в кількості 68800 кг, №59954974 в кількості 69800 кг, №56366156 в кількості 68800 кг по накладній №50557404 від 11.09.2021.

- у вагони №52531902 в кількості 70000 кг, №56995459 в кількості 71000 кг, №56995384 в кількості 70800 кг, №53602751 в кількості 69800 кг, №61605762 в кількості 69800 кг, №52238144 в кількості 68800 кг, №50059997 в кількості 69800 кг по накладній №50558188 від 11.09.2021,

- у вагони №54752548 в кількості 70000 кг, №53534301 в кількості 69000 кг, №56824931 в кількості 69000 кг по накладній 50572619 (дос №50591916 від 13.09.2021),

- у вагони №53590246 в кількості 68700 кг, №52517554 в кількості 69700 кг, №56866528 в кількості 69000 кг, №56321003 в кількості 69000 кг, №52186095 в кількості 70000 кг, №56176431 в кількості 69000 кг, №62965934 в кількості 70000 кг по накладній №50573187 від 12.09.2021,

- у вагони №62009238 в кількості 70000 кг, №56135718 в кількості 69000 кг, №56968613 в кількості 69000 кг, №52570884 в кількості 70000 кг по накладній №50580026 від 12.09.2021,

- у вагони №54752381 в кількості 70000 кг, №61014882 в кількості 70000 кг, №54751243 в кількості 70000 кг, №56276058 в кількості 69000 кг, №61013363 в кількості 70000 кг, №52531951 в кількості 70000 кг, №52523008 в кількості 70000 кг, №60454501 в кількості 70000 кг, №53549705 в кількості 69000 кг по накладній №50668615 від 17.09.2021,

- у вагони №61076956 в кількості 70000 кг, №61666350 в кількості 70000 кг по накладній №50673102 від 17.09.2021,

- у вагон №62112230 в кількості 70000 кг по накладній №50686070 від 18.09.2021,

- у вагон №53533766 в кількості 69000 кг по накладній №50683945 від 17.09.2021,

- у вагон №62966577 в кількості 70000 кг по накладній №50664549 від 16.09.2021,

- у вагон №63523435 в кількості 70000 кг по накладній №50572619 від 12.09.2021, та передало вказаний вантаж для перевезення Залізниці. Згідно з накладними навантаження вище рівня бортів, поверхня вантажу маркована п`ятьма повздовжніми борознами.

Згідно з накладними №50683945, №50686070, №50673102, №50668615, №50664549, №50580026, №50573187, №50572619, №50558188, №50557404 (досильні №50591916) pалізниця прийняла у ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» на станції Курахівка Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці - «ДТЕК Запорізька ТЕС» АТ «Дніпроенерго».

На станції Енергодар Придніпровської залізниці були складені комерційні акти №476906/1261, №476906/1248, №476906/1262, №476906/1225, №476906/1245, №476906/1246, №476906/1252, №476906/1253, №476906/1254, №476906/1255, №476906/1256, №476906/1257, №476906/1258, №476906/1259, №476906/1260, №476906/1214, №476906/1215, №476906/1216, №476906/1217, №476906/1218, №476906/1219, №476906/1220, №476906/1221, №476906/1222, №476906/1223, №476906/1224, №476906/1226, №476906/1227, №476906/1228, №476906/1201, №476906/1202, №476906/1203, №476906/1204, №476906/1205, №476906/1206, №476906/1207, №476906/1193, №476906/1194, №476906/1195, №476906/1196, №476906/1197, №476906/1198, №476906/1199, №476906/1200.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач при перевезенні вантажу за вказаними залізничними накладними допустив незбереження вантажу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу у розмірі 404 461, 20 грн.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Згідно ст.6 Статуту залізниць накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 2.2 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. №04-5/601, власник вантажу, якщо він не є відправником або одержувачем вантажу, не має права від свого імені заявляти претензію або позов до залізниці з приводу втрати, нестачі або псування вантажу під час перевезення.

При перевезенні вантажів в міжнародному сполученні право вимоги до залізниці має вантажовідправник - до залізниці відправлення, вантажоодержувач - до залізниці призначення або уповноважена ними по довіреності особа.

Поряд з цим стаття 133 Статуту допускає передачу такого права вантажоодержувачем вантажовідправнику і навпаки, а також вищій організації. Передача цих прав може здійснюватись лише за попередньою згодою іншої сторони і засвідчується переуступним написом на відповідному транспортному документі - квитанції в прийманні вантажу, накладній.

Крім того, стаття 133 Статуту передбачає передачу права пред`явлення претензій та подання позовів вантажовідправником або вантажоодержувачем уповноваженій особі, яка виступає від їх імені (в тому числі і власнику вантажу). Така передача оформлюється довіреністю на право виконувати певні дії в інтересах вантажовідправника або вантажоодержувача. У цьому разі позивачем у справі виступає вантажовідправник або вантажоодержувач, що передав право пред`явлення претензії та подання позову, а не уповноважена особа, яка представляє їх інтереси у судових органах. У разі задоволення претензії або позову кошти відповідно перераховуються або стягуються на користь вантажовідправника чи вантажоодержувача.

Переуступка права може здійснюватись як у цілому на пред`явлення претензії та подання позову, так і окремо на кожну з цих дій. Якщо є переуступний напис на пред`явлення претензії, то додаткового оформлення переуступки права на подання позову не вимагається. Переуступка права на подання позову допускається і тоді, коли претензію до залізниці було пред`явлено вантажоодержувачем або вантажовідправником.

З доданих до позову накладних вбачається, що вантажовідправником, згідно накладних виступає ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», а одержувачем - ДТЕК Запорізька ТЕС.

Крім того, з доданих позивачем накладних не вбачається права пред`явлення претензій та подання позовів вантажовідправником або вантажоодержувачем уповноваженій особі, а саме - Акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго».

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, позивачем не надано доказів та належними засобами доказування не доведено усього складу правопорушення у вигляді збитків, зокрема наявності обставин та підстав для покладення на відповідача відповідальності за незбереження вантажу у заявленому розмірі, зокрема доказів понесення збитків позивачем.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Витрати по сплаті судового зору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва