ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.05.2023 Справа №905/5/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, ,

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод», м.Слов`янськ Донецької області, ,

про вилучення транспортного засобу та стягнення 152481,36 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Наумова О.М. - ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, -

І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою №б/н від 22.12.2022 до Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод», м.Слов`янськ Донецької області, про вилучення транспортного засобу марка - Skoda, модель - Kodiaq, номер кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2020 Style 2.0 TSI/132 KW 7DSG 4х4, на підставі п.п.6.1.3, 7.2.8, 10.4 договору фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021, ст.ст.387, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, та стягнення заборгованості за лізинговими платежами у розмірі 98272,66 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмета лізингу, за фактичний строк користування, 54208,70 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, разом 152481,36 грн., на підставі договору фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021 в частині сплати лізингових платежів та винагороди, відповідно до Графіку, у зв`язку з чим позивачем розірвано договір у односторонньому порядку, внаслідок чого у останнього виникло право на вилучення предмета лізингу та стягнення несплаченого відшкодування частини вартості предмета лізингу за фактичний строк користування, а також несплаченої суми винагороди за користування предметом лізингу.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок заборгованості, а також у копіях: договір фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021 із додатками №1 «Специфікація майна», №2 «Графік лізингових платежів», №3 «Тарифи за оформлення документів» до нього; акт прийому-передачі майна б/н від 26.02.2021, акт прийому майна на відповідальне зберігання б/н від 19.02.2021, листи АТ КБ «Приватбанк» №Е.65.0.0.0/3-221118/6153 від 18.11.2022, №Е.65.0.0.0/3-221118/6152 від 18.11.2022, скріншот з поштової скриньки « » від 22.11.2022, реєстр №22.11.2022 3PU вихідної кореспонденції, датований 25.11.2022, фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 25.11.2022, відстеження поштового відправлення №394, банківські виписки з 18.02.2021 по 07.12.2022.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 319, 321, 387, 509, 526, 530, 599, 610, 627, 651, 806, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 174, 188, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», приписи Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронний цифровий підпис».

07.02.2023 від представника позивача, адвоката Левицької А.В., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано заяву б/н від 06.02.2023. Просив підготовче засідання по справі №905/5/23, призначене на 07.02.2023, відкласти на іншу дату, оскільки направлений до суду пакет документів за об`єктивних обставин не доставлено останньому.

09.02.2023 від позивача через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано клопотання б/н від 06.02.2023 про долучення письмових доказів до матеріалів справи №905/5/23, з додатками згідно переліку. Просив суд долучити до матеріалів справи засвідчені додатки до позовної заяви.

27.02.2023 від позивача через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано клопотання б/н від 06.02.2023 про долучення письмових доказів до матеріалів справи. Просив поновити пропущений з поважних причин строк для виконання ухвали суду від 09.01.2023 щодо подання належним чином засвідчених копій додатків до позовної заяви; долучити до матеріалів справи №905/5/23 засвідчені належним чином додатки до позовної заяви, які були направлені на адресу суду 06.02.2023; долучити до матеріалів справи виписки по рахункам обліку заборгованості відповідача, які додаються до цього клопотання. До цього клопотання додано банківські виписки, які підписані представником позивача.

01.03.2023 від представника відповідача, адвоката Наумової О.М., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано заяву №20 від 01.03.2023 про вступ у справу в якості представника відповідача, з додатками згідно переліку. Просив суд залучити її у справу в якості представника відповідача, надати доступ до електронної справи №905/5/23 в підсистемі "Електронний суд".

01.03.2023 від представника відповідача, адвоката Наумової О.М., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано заяву №21 від 01.03.2023 про відкладення підготовчого засідання. Просив суд перенести підготовче засідання, яке призначено на 02.03.2023 об 11:30 год. на іншу дату, вказував на необхідність у додатковому часі для підготовки позиції по суті спору.

02.03.2023 від представника позивача, адвоката Левицької А.В., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано заяву №б/н від 01.03.2023. Просив провести підготовче засідання за відсутності представника позивача. Зазначено, що позивач повністю підтримує позовні вимоги, не бажає укласти мирову угоду, передати справу на розгляд іншого суду чи ініціювати інший порядок розгляду справи, позивач повідомив про всі обставини та надав докази, витребування додаткових доказів не потрібно, проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду не заперечує.

14.03.2023 від представника відповідача, адвоката Наумової О.М., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано заяву №22 від 14.03.2023 про відкладення підготовчого засідання. У зв`язку з великим об`ємом матеріалів справи, необхідності додаткового часу для підготовки необхідних документів, просив суд перенести підготовче засідання, яке призначено на 30.03.2023 об 11:30 год. на іншу дату.

30.03.2023 від представника позивача, адвоката Левицької А.В., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано заяву №б/н від 30.03.2023. Просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

26.04.2023 від представника позивача, адвоката Левицької А.В., на офіційну електронну поштову адресу суду отримано заяву №б/н від 26.04.2023. Зазначено, що відзив від відповідача не надходив, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на задоволенні наполягає.

26.04.2023 від представника відповідача, адвоката Наумової Оксани Миколаївни, на офіційну електронну поштову адресу отримано відзив №29/14 від 25.04.2023 на позовну заяву, з додатками згідно переліку. Просив поновити строк для подачі відзиву на позов та затвердити мирову угоду.

До відзиву додано документи, зокрема, письмові пояснення №29/13 від 25.04.2023, в яких представник відповідача просить затвердити мирову угоду. До письмових пояснень долучено проект мирової угоди.

Вхідні електронні документи та додатки до них, окрім додатків до заяви б/н від 06.02.2023, скріплено кваліфікаційним електронним підписом, згідно інформації, що містять відповідні довідки (наявні у матеріалах справи).

ІІ. Процесуальній дії суду:

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/5/23 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 09.01.2023 прийнято позовну заяву №б/н від 22.12.2022 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/5/23; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.02.2023 об 11:00 год., встановлено позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив разом із доказами її направлення на адресу відповідача у строк до 07.02.2023; встановлено позивачу надати: належним чином оформлені банківські виписки (оригінали, з яких зроблено представлені копії, не містять печатки/штампу Банку, підпису, визначення посади, прізвища відповідальної особи, у якої наявне право на засвідчення даних, що відображені у виписках) та (або) первинні документи (платіжні доручення, меморіальні ордери) у підтвердження вимог банку, а також належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви - у строк згідно ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, а саме не більш ніж 10 днів з дня повідомлення про відкриття провадження у справі; роз`яснено позивачу, що не виконання означеного, буде мати наслідком вчинення процесуальної дії на підставі п.8 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України; встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 23.01.2023, але не пізніше 15 днів з дня повідомлення про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; повідомлено, що участь у підготовчому судовому засіданні можлива для сторін в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення підготовчого засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхОбычныйБалтийский'?`?џ???

Ухвалою суду від 07.02.2023 відкладено підготовче засідання на 02.03.2023 об 11:30 год.; повідомлено, що участь у підготовчому судовому засіданні можлива для сторін в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення підготовчого засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Заява б/н від 06.02.2023 представника позивача задоволена судом, про що відображено в ухвалі суду від 07.02.2023.

Ухвалою суду від 02.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження до 09.04.2023 (включно); відкладено підготовче засідання на 30.03.2023 об 11:30 год.; продовжено позивачу строк, встановлений ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.01.2023, та прийнято додатки до позовної заяви, які були направлені на адресу суду 06.02.2023 та виписки по рахункам обліку заборгованості відповідача; встановлено строк відповідачу для надання відзиву до 20.03.2023, направити останній на адресу позивача та надати суду докази такого направлення до означеної дати підготовчого засідання; встановлено строк позивачу для надання відповіді на відзив до 30.03.2023, направити останній на адресу відповідача та надати суду докази такого направлення до означеної дати підготовчого засідання; повідомлено, що участь у підготовчому судовому засіданні можлива для сторін в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення підготовчого засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Заяву представника відповідача №21 від 01.03.2023 про відкладення підготовчого засідання задоволено судом, про що відображено в ухвалі суду від 02.03.2023.

03.03.2023 заяву представника відповідача, адвоката Наумової О.М., №20 від 01.03.2023 про вступ у справу в якості представника відповідача задоволено судом.

Ухвалою суду від 30.03.2023 закрито підготовче провадження по справі №905/5/23;; призначено справу №905/5/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, до відповідача Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод», м.Слов`янськ Донецької області, про вилучення транспортного засобу та стягнення 152481,36 грн., до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання 26.04.2023 о 13:00 год. за адресою: 61022, м.Харків, проспект Науки, 5,зал судового засідання №104, для розгляду справи по суті; повідомлено, що участь у підготовчому судовому засіданні можлива для сторін в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення підготовчого засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференці.

У задоволенні заяви представника відповідача №22 від 14.03.2023 про відкладення підготовчого засідання відмовлено, про що відображено в увалі суду від 30.03.2023.

Ухвалою суду від 26.04.2023 відкладено розгляд справи на 25.05.2023 о 14:00год. зал судового засідання №406 (приміщення Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5); відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву; визначено з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендувати у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України; повідомлено сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд»; повідомлено, що участь у судовому засіданні можлива для сторін в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник позивача у судове засідання 25.05.2023 не з`явився, є наявною заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.05.2023 зазначив, що результати розгляду пропозиції позивачем щодо укладання мирової угоди відсутні; просив стягнути суму заборгованості - 672553,79 грн. без вилучення транспортного засобу; в частині вилучення транспортного засобу відмовити; визнав, що до суми загальної заборгованості 672553,79 грн. входить заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 98272,66 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування, 54208,70 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; заперечення проти вилучення транспортного засобу пояснив наміром продовжувати господарську діяльність та у подальшому здійснювати оплати; посилався на форс-мажорні обставини, що засвідчені листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та відсутність господарської діяльності відповідача за цих обставин на теперішній час.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, те, що судом створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами у судовому засіданні 25.05.2023.

Вимога відповідача про затвердження мирової угоди, викладена у письмових поясненнях №29/13 від 25.04.2023, залишена судом без розгляду, з огляду на невідповідність її приписам ст.192 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:

18.02.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (банк) та Приватним акціонерним товариством «Слов`янський машинобудівний завод» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1, відповідно до п.1.1 якого банк зобов`язується набути у власність у ПП ТАЛИСМАН, місцезнаходження: 84306, Україна, область Донецька, місто Краматорськ, вулиця Дніпровська, будинок 3А, (далі - продавець) предмет(и) лізингу (далі - майно) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій (далі - Додаток №1) та передати його в користування лізингоодержувачу на строк, визначений в цьому договорі, а лізингоодержувач зобов`язується сплатити банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим договором.

Згідно з п.1.2 договору строк лізингу - 60 місяців, що обчислюється з дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що загальна вартість майна за цим договором становить 833169,68 грн., ПДВ 166633,94 грн., усього до сплати 999803,62 грн., у т.ч. вартість пристрою GPS зі встановленням у розмірі 1342,62 грн.

Загальна вартість майна за цим договором складається з (п.2.1.1.): авансового платежу лізингоодержувача в рахунок викупу майна, що становить 199692,20 грн. (з ПДВ) та підлягає сплаті протягом 1 робочих днів з моменту підписання цього договору (п.2.1.1.1.); загальної суми лізингових платежів у частині, що йде на викуп переданого лізингоодержувачу майна, 798768,80 грн. (з ПДВ), згідно з додатком №2 до цього договору (п.2.1.1.2); вартість пристрою GPS зі встановленням у розмірі 1342,62 грн., що сплачується лізингоодержувачем частинами в рахунок викупу майна згідно з додатком №2 до цього договору (п.2.1.1.3).

Відповідно до п.2.2 договору розмір, структура, строк сплати лізингових платежів встановлюються цим договором та додатком №2 до нього, та включають: винагороди, що підлягають сплаті одноразово у день укладення цього договору; винагороду за користування майном у розмірі 10,5% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно додатку №2; у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, винагорода за користування майном складає розмір 21% річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно з додатком №2 до договору; платежі в рахунок викупу майна, що підлягають сплаті згідно з цим договором та додатком №2 до нього у т.ч. компенсація вартості пристрою GPS зі встановленням; інші документально підтверджені витрати банку, безпосередньо передбачені та пов`язані з виконанням цього договору, відшкодовуються лізингоодержувачем на підставі окремих рахунків протягом 3 (трьох) банківських днів від дати рахунку, якщо договором або домовленістю сторін не встановленого іншого.

Пунктами 3.1, 3.3, 3.4 договору передбачено, що передача майна буде здійснюватись за адресою: України, область Донецька, місто Краматорськ, вулиця Дніпровська, будинок 3. Майно повинно бути передане лізингоодержувачу згідно з актом прийому-передачі майна протягом 10 (десять) календарних днів після сплати авансового платежу відповідно до умов цього договору, але не раніше дати підписання акту приймання-передачі майна. З моменту підписання сторонами акту прийому-передачі до лізингоодержувача переходять всі ризики, пов`язані з користуванням та володінням майном, у т.ч. ризик випадкового знищення або пошкодження, а також невідповідності майна цілям його використання.

Протягом усього строку цього договору майно є власністю банка. Майно переходить у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна лізингодержувачу (п.4.1 договору).

Банк має право (п.6.1 договору): вимагати повернення майна у випадках, передбачених п.10.1 та п.10.2 цього договору (п.6.1.3.); достроково розірвати цей договір та вимагати погашення заборгованості згідно з умовами цього договору (п.6.1.7).

Розділом 7 договору визначені права та обов`язки лізингоодержувача, зокрема, лізингоодержувач зобов`язаний: повернути майно банку у випадках передбачених п.10.1 та п.10.2 цього договору, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору (п.7.2.8); здійснювати лізингові платежі в розміри та строки, що зазначені в додатку №2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені договором про внесення змін до цього договору (7.2.13.).

Цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 (три) робочі дні, зокрема у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії лізингоодержувачем згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів (п.10.1.2 договору).

У випадку дострокового розірвання цього договору, якщо лізингоодержувач не скористався правом дострокового викупу майна згідно п.7.1.4 цього договору, майно повинно бути повернуто протягом 3 (трьох) робочих днів по акту прийому-передачі майна в такому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, крім випадків коли майно знищене, пошкоджене та не може бути відновлено (п.10.4 договору).

Відповідно до п.10.5 договору, сторони дійшли згоди, що у випадку ухвалення рішення про дострокове розірвання цього договору, сторони зобов`язуються за 3 (три) робочі дні письмово повідомити одна одну про це із зазначенням причин дострокового розірвання цього договору. При цьому для розірвання цього договору додаткових угод сторони не укладають.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань по ним (п.11.1 договору).

Додаток №1 (Специфікація Майна), додаток №2 (Графік лізингових платежів), додаток №3 (Тарифи за оформлення документів), додаток №4 (Акт прийому-передачі майна), додаток №5 (Акт прийому майна на відповідальне зберігання) є невід`ємними частинами цього договору (п.11.3 договору).

Цей договір підписано із використання кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (п.11.5 договору).

Специфікацією майна, яка є додатком №1 до договору фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021, визначена характеристика предмета лізингу, а саме: марка - Skoda, модель - Kodiaq Style 2.0 TSI/132 KW 7DSG 4х4, номер кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2020, вартістю 998461,00 грн, з урахуванням ПДВ. Разом з транспортним засобом передається також датчик GPS - 1шт.

Згідно з Графіком лізингових платежів, який є додатком №2 до договору фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021, загальна сума лізингових платежів, яка включає суму кредиту та суму % до погашення, складає 1016375,43 грн та підлягає сплаті в період з 18.03.2021 по 17.02.2026.

Як вбачається з акту прийому-передачі майна від 26.02.2021, який є додатком №4 до договору фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021, банк передав, а лізингоодержувач прийняв у лізинг майно: марка - Skoda, модель - Kodiaq Style 2.0 TSI/132 KW 7DSG 4х4, номер кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2020, вартістю 998461,00 грн. та датчик GPS CarGo Light - 1шт, 83781, вартістю 922,62грн., встановлення датчику GPS - 420,00 грн.

Вказаний акт підписано сторонами із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод» з листами №Е.65.0.0.0/3-221118/6153 від 18.11.2022, №Е.65.0.0.0/3-221118/6152 від 18.11.2022, в яких повідомило про розірвання договору лізингу з 30.11.2022 у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 30 днів та вимагало у термін до 05.12.2022 повернути банку лізингове майно за актом приймання-передачі.

Лист №Е.65.0.0.0/3-221118/6152 від 18.11.2022 направлено відповідачу 25.11.2022 згідно реєстру №22.11.2022 3PU вихідної кореспонденції, датованого 25.11.2022 та фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 25.11.2022, на юридичну адресу останнього: 84100, Донецька область, м.Слов`янськ, Світлодарська, 65, та відповідно до відстеження поштового відправлення №394 відправлення вручене 09.12.2022.

Лист №Е.65.0.0.0/3-221118/6153 від 18.11.2022 підписано кваліфікованим електронним підписом представника позивача та направлено 22.11.2022 на електронну адресу відповідача , що вказана у п.11.1 договору.

Відповіді на зазначені листи позивачем не отримано, предмет лізингу не повернуто.

За твердженнями позивача, невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021 в частині сплати лізингових платежів та винагороди відповідно до Графіку, розірвання позивачем договору в односторонньому порядку, а також невиконання відповідачем вимоги щодо повернення майна стало підставою для звернення позивача до суду із розглядуваним позовом.

Відповідач факт прострочення, як і визначені позивачем до стягнення суми, не заперечує. Пояснює виникнення прострочення введенням на території України воєнного стану, що має вплив на здійснення ним господарської діяльності. Поряд з цим, має намір продовжувати господарську діяльність та у подальшому здійснювати оплати, з огляду на що вимоги не визнає в частині вилучення транспортного засобу. Просив стягнути суму 672553,79 грн., що окрім заявлених до стягнення сум, також включає залишок несплаченої вартості майна, а майно не вилучати.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу (ч.1 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Умовами договору №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021 передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється відповідно до графіку лізингових платежів, яким чітко визначено суму платежу та дату її внесення, починаючи з 18.03.2021 по 17.02.2026 кожного місяця.

В позовні заяві позивачем зазначено, що останній платіж внесено відповідачем 18.02.2022, в подальшому лізингові платежі не сплачувались, що підтверджується також копією виписки по рахунку Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод» №00954 за період з 18.02.2021 по 07.12.2022.

Відповідач дане не заперечує.

Прострочення лізингоодержувачем сплати лізингових платежів більше ніж на 30 днів стало підставою для розірвання договору фінансового лізингу та звернення до відповідача з вимогою про повернення предмета лізингу.

Відповідно до п.10.1.2 договору передбачено, що цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 (три) робочі дні, зокрема у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії лізингоодержувачем згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено на електронну адресу відповідача, зазначену в договорі, та на юридичну адресу відповідача листи №Е.65.0.0.0/3-221118/6153 від 18.11.2022, №Е.65.0.0.0/3-221118/6152 від 18.11.2022, в яких повідомило про розірвання договору лізингу з 30.11.2022, у зв`язку з простроченням лізингоодержувачем платежів більше ніж на 30 днів та вимагало у термін до 05.12.2022 повернути банку лізингове майно за актом приймання-передачі.

Приписами п.10.5 договору, сторони дійшли згоди, що у випадку ухвалення рішення про дострокове розірвання цього договору, сторони зобов`язуються за 3 (три) робочі дні письмово повідомити одна одну про це із зазначенням причин дострокового розірвання цього договору. При цьому для розірвання цього договору додаткових угод сторони не укладають.

Пунктом 11.1 договору визначено, що будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути у письмовій формі, можуть передаватись по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватись визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатись особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче або за іншою адресою, яка за необхідності може повідомлятися в письмовій формі одержувачу відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або, що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса згадана для обміну повідомленнями, така: адреса банку: вул.Набережна Перемоги, 50, м.Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: , адреса лізингоодержувача: 84100, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Світлодарська, буд.65, електронна пошта: .

Виходячи з наведеного сторони погодили, що направлення будь-якої кореспонденції за договором або у зв`язку з ним може передаватись по електронній пошті та доказом її доставки є відправлення на адресу електронної пошти, при цьому сторони узгодили, що у разі розірвання договору додаткова угода не укладається, тобто достатнім доказом в підтвердження розірвання договору є направлення відповідного повідомлення контрагенту за 3 робочі дні до прийняття рішення про розірвання із зазначенням причин такого розірвання, за умови прострочення лізингоодержувачем платежів більше ніж на 30 днів.

Лист №Е.65.0.0.0/3-221118/6153 від 18.11.2022 підписано кваліфікованим електронним підписом представника банку та 22.11.2022 направлено на електронну адресу лізингоодержувача, зазначену в договорі в якості обміну повідомленнями.

Окрім того, лист банку №Е.65.0.0.0/3-221118/6152 від 18.11.2022 відправлено на юридичну адресу лізингоодержувача, зазначену в договорі в якості обміну повідомленнями, та відповідно до відстеження поштового відправлення №394 вручено відповідачу 09.12.2022.

Відповідачем отримання вказаних листів не заперечується.

Враховуючи викладене, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розірвання договору лізингу з 30.11.2022.

Таким чином, враховуючи, що прострочення відповідачем сплати лізингових платежів складає понад 30 днів, беручи до уваги дотримання позивачем порядку розірвання договору, передбаченого його умовами, договір є розірваним з 30.11.2022.

Відповідно до умов договору у випадку дострокового розірвання договору, якщо лізингоодержувач не скористався правом дострокового викупу майна згідно п.7.1.4 цього договору, майно повинно бути повернуто протягом 3 (трьох) робочих днів по акту прийому-передачі майна в такому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, крім випадків коли майно знищене, пошкоджене та не може бути відновлено.

Відповідач своїм правом дострокового викупу майна не скористався, майно за актом-прийому-передачі не повернув.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу №KTVKFLO274616-1 від 18.02.2021 розірвано з 30.11.2022 та позивачем заявлено вимогу до відповідача про повернення предмета лізингу.

Судом звернуто увагу, на те, що в силу приписів укладеного між сторонами договору, положень Закону Украйни «Про фінансовий лізинг» та Цивільного кодексу України, реалізація права вимоги та обов`язок повернення майна є правовим наслідком, що настає з розірванням договору.

Поряд з цим, судом, при розгляді вимог у цій частині, також враховано і правові наслідки для лізингодавця, як застосування ст.1212 Цивільного кодексу України в частині повернення сум, сплачених лізингоодержувачем в рахунок відшкодування вартості об`єкта лізингу, з урахуванням нормального зносу, що реалізується окремо та не є предметом спору у даній справі.

Відтак, відсутні підстави задля стягнення з відповідача залишкової вартості предмета лізингу. Окрім того такі вимоги позивачем і не заявлено, і право за ними не є таким, що виникло.

З огляду на таке, дотримуючись меж заявленого позову, позиція відповідача з цього питання, а саме стягнення всієї вартості предмета лізингу, за рахунок чого вилучення майна не буде здійснено, відхилена судом.

Отже, з фактичних обставин справи слідує, що відповідачем підставну вимогу про повернення предмета лізингу не виконано та предмет лізингу не повернуто, у зв`язку з чим спірний предмет є таким, що перебуває у відповідача безпідставно.

Частиною 7 ст.17 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору.

Відповідачем не заперечується факт несплати лізингових платежів після 18.02.2022. З пояснень наданих представником відповідача вбачається, що така несплата пов`язана з настанням обставини непереборної сили, які настали через військову агресією російської федерації проти України, тобто обумовлено загальними форс-мажорними обставинами, які підтверджено загально-оприлюдненим листом Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.

При цьому, Велика палата Верховного суду в постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19 зазначила, що лізингодавець не може вимагати і повернення об`єкта лізингу, і відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) водночас, тому для вирішення питання щодо стягнення заборгованості слід аналізувати умови договору та структуру лізингових платежів.

Так, за змістом позиції Верховного суду, з якої погоджується суд, виходячи зі змісту правовідносин, які складаються між сторонами в умовах дії договору фінансового лізингу, на ці правовідносини розповсюджуються загальні положення договору купівлі-продажу у певній частині.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж. У свою чергу договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Враховуючи особливість регулювання правовідносин лізингу договором та законом, право власності на передане в лізинг майно залишається за лізингодавцем до повної сплати його вартості лізінгоодержувачем. Наслідком припинення договору лізингу у зв`язку з його розірванням за ініціативою лізингодавця є залишення за ним права власності на об`єкт лізингу та відсутність обов`язку передати предмет лізингу в майбутньому у власність відповідача і, відповідно, відсутність права вимагати оплати вартості предмета лізингу.

У справі, що розглядається, лізингоодержувач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом на розірвання договору та просив погасити заборгованість за договором і повернути предмет лізингу відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Проте, як зазначалося вище, лізингодавець не може вимагати і повернення об`єкта лізингу, і відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) водночас, тому для вирішення питання щодо стягнення заборгованості суд аналізує умови договору та структуру лізингових платежів.

Судом встановлено, що лізингові платежі в межах спірного договору складаються з: винагороди, що підлягають сплаті одноразово у день укладення цього договору; винагороду за користування майном у розмірі 10,5% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно додатку №2; платежів рахунок викупу майна, що підлягають сплаті згідно з цим договором та додатком №2 до нього у т.ч. компенсація вартості пристрою GPS зі встановленням.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про повернення предмета лізингу, нарахування платежів в рахунок викупу майна, що підлягають сплаті згідно з спірним договором та додатком №2 до нього в сумі 98272,66 грн є безпідставним. При цьому, інші складові лізингових платежів підлягають стягненню.

Стосовно того, що невиконання зобов`язань пов`язано з настанням обставини непереборної сили, які настали через військову агресією російської федерації проти України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю (ч.1 ст.141 вказаного Закону).

Тобто, сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися.

За умовами п.6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 Регламенту).

Контекстний зміст ст. 14-1 Закону, а також вимоги Регламенту, дають підстави дійти висновку, що сертифікат, про який йдеться у зазначеному Законі, є індивідуальним актом, яки стосується конкретних учасників договірних відносин, конкретного договору та конкретних договірних зобов`язань.

Листом №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для невизначеного кола осіб (всіх кого стосується): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". ТПП України підтверджує, що зазначені обставини є надзвичайними невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту угоди, законодавчих та інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Лист ТПП України від 28.02.2022 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин, у зв`язку з чим не може вважатися сертифікатом відповідно до вимог Закону та Регламенту. Суд не може погодитись з тим, що зазначений лист засвідчує залежність виконання відповідачем грошових зобов`язань за спірним договором із початком воєнної агресії про, яке йдеться в листі ТТП.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.01.2022 по справі №904/3886/21 форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Тобто, обставина стає форс-мажорною для сторін правовідносин щодо тих чи інших зобов`язань виключно у разі доведення неможливості виконання конкретних зобов`язань.

Такі обставини, як введення воєнного стану самі по собі не є абсолютними форс-мажорними обставинами, які позбавляють відповідача виконати свої грошові зобов`язання.

Факт військової агресії Російської Федерації проти України не може бути беззаперечним доказом наявності форс-мажору, за відсутності безпосереднього впливу на можливість здійснення оплати за договором.

V. Висновки суду:

Позовні вимоги заявлені у якості вилучення майна, беручи до уваги норми закону, що регулюють спірні правовідносини, умови договору та правові наслідки розірвання договору фінансового лізингу, суд розцінює як примусове виконання обов`язку в натурі, а саме зобов`язання повернути предмет лізингу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, до Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод», м.Слов`янськ Донецької області, про вилучення транспортного засобу марка - Skoda, модель - Kodiaq, номер кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2020 Style 2.0 TSI/132 KW 7DSG 4х4, та стягнення заборгованості за лізинговими платежами у розмірі 98272,66 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування, 54208,70 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, разом 152481,36 грн., підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод» повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» транспортний засіб марка - Skoda, модель - Kodiaq, номер кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2020 Style 2.0 TSI/132 KW 7DSG 4х4 та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу у розмірі 54208,70 грн.

Оскільки у відповідності до п.1 ч.6 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення, суд встановлює строк дії протягом 30 календарних днів з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, до Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод», м.Слов`янськ Донецької області, про вилучення транспортного засобу марка - Skoda, модель - Kodiaq, номер кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2020 Style 2.0 TSI/132 KW 7DSG 4х4, та стягнення заборгованості за лізинговими платежами у розмірі 98272,66 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування, 54208,70 грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, разом 152481,36 грн., задовольнити частково.

2.Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Слов`янський машинобудівний завод» (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Світлодарська, будинок 65, , банківські реквізити не вказано) повернути протягом 30 (тридцяти) календарних днів після набрання цим рішенням законної сили на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д, , банківські реквізити не вказано) транспортний засіб марка - Skoda, модель - Kodiaq, номер кузова - НОМЕР_1 , рік випуску - 2020 Style 2.0 TSI/132 KW 7DSG 4х4.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Слов`янський машинобудівний завод» (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Світлодарська, будинок 65, , банківські реквізити не вказано) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1-Д, , банківські реквізити не вказано) заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу у розмірі 54208,70 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 15790,05 грн.

4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6.У судовому засіданні 25.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

7.Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

8.Повне судове рішення складено 05.06.2023.

Суддя О.В. Кротінова