ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" червня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1678/23

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви

Бучанської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Сузір`я»

про повернення земельних ділянок та скасування рішень про їх державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

Бучанська міська рада звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Сузір`я», в якому просить:

- усунути перешкоди у здійсненні Бучанською міською радою () права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, що розташована в селищі Ворзель Бучанського р-ну Київської обл., шляхом скасування державного акту від 25.06.2008 серії КВ № 131205 на земельну ділянку з к.н. :03:018:0004, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Сузір`я»;

- усунути перешкоди у здійсненні Бучанською міською радою () права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, що розташована в селищі Ворзель Бучанського р-ну Київської обл. з к.н. :03:018:0004 шляхом її повернення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Сузір`я».

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до господарського суду з вимогою немайнового характеру (скасувати державний акт) та з вимогою майнового характеру (зобов`язати повернути земельну ділянку).

Як вбачається з платіжного доручення № 2444 від 24.05.2023 позивач сплатив 5368,00 грн судового збору, як за дві вимоги немайнового характеру.

Проте однією з позовних вимог є вимога про повернення земельної ділянки к.н. :03:018:0004.

Щодо позовної вимоги про повернення земельної ділянки, визначаючи її як вимогу немайнового характеру, Бучанська міська рада посилалась на правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 21.12.2020 у справі №905/98/20.

Втім, суд не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

У постанові від 21.12.2020 у справі № 905/98/20 Верховний Суд погодився з доводами прокурора щодо немайнового характеру позовної вимоги про повернення земельної ділянки, оскільки мали місце правовідносини сторін, які були врегульовані договором оренди, а судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості майна, лише у позадоговірних зобов`язаннях.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви у даній справі, спірні правовідносини між сторонами не врегульовані договірними відносинами, даний спір не випливає з орендних правовідносин, спір пов`язаний з захистом права на земельну ділянку. Доказів наявності договірних правовідносин, між сторонами у справі, до позовної заяви не додано.

Отже, позовна вимога про зобов`язання повернути земельну ділянку (у позадоговірних зобов`язаннях) у цьому спорі має майновий характер, оскільки є вимогою про захист права, об`єктом якого є земельна ділянка, тобто майно, що підлягає грошовій оцінці, тому судовий збір повинен визначатися з урахуванням вартості спірної земельної ділянки.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначаються статтею 162 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Позивач в позовній заяві не зазначив ціну позову та не надав доказів на підтвердження вартості (оцінки) земельної ділянки, яку просить повернути, що унеможливлює перевірку судом вартості спірної земельної ділянки.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

У преамбулі цього Закону зазначено, що він визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2021 року складає 2684,00 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Бучанської міської ради залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення цієї ухвали, шляхом надання суду:

- доказів на підтвердження вартості земельної ділянки стосовно якої заявлено вимогу про повернення;

- подання суду розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести позивач у зв`язку з розглядом справи з рахуванням заявленої вимоги майнового характеру про повернення земельної ділянки;

- доказів доплати суми судового збору, виходячи з вартості спірної земельної ділянки;

3. Бучанській міській раді протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

4. Роз`яснити Бучанській міській раді, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя В.М. Антонова