ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1169/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Хелис Н.М., за участі представників сторін: позивача Широкоступ К.М. за довіреністю, відповідача адвоката Чорноіваненка Д.О., у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс» про стягнення 3600200 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФКТН Агро Плюс" (далі відповідач) про стягнення, на підставі договорів про надання поворотної фінансової допомоги: № 300621/1 від 30.06.2021 року 62000грн. боргу, № 170521/2 від 17.05.2021 року 100000грн. боргу, № 251120/1 від 25.11.2020 року 1675200 грн. боргу, № 251120/2 від 25.11.2020 року 75000грн. боргу, № 191120/1 від 19.11.2020 року 213000 грн. боргу, № 241120/1 від 24.11.2020 року 1500000грн. боргу, що разом становить 3600200 грн., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано невиконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договорами про надання поворотної фінансової допомоги: № 191120/2 від 19.11.2020 року, № 241120/1 від 24.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 170521/2 від 17.05.2021 року, № 300621/1 від 30.06.2021 року.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 10.11.2022 року, 06.12.2022 року, 12.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1169/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке в подальшому відкладено на 25.01.2023 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 25.01.2023 року відзив на позовну заяву (вх. № 1254/23, а.с. 81-83) за змістом якого підтвердив наявність господарських відносин між сторонами, отримання від позивача коштів та їх неповернення однак зазначив про безпідставність позову, відсутність порушеного права позивача, враховуючи відсутність досудового врегулювання спору сторонами на виконання п.6.1. укладених сторонами договорів про надання поворотної фінансової допомоги у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 25.01.2023 року продовжено строк для подачі відзиву відповідачу, оголошено перерву до 08.02.2023 року.

Ухвалами суду 08.02.2023 року, 14.03.2023 року. підготовче провадження у справі №925/1169/22 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті, який в подальшому відкладено на 04.05.2023 року.

В судовому засіданні 04.05.2023 року представник позивача позов з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача визнав наявність зобов`язань перед позивачем, вказав про намір їх виконання однак просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права позивача.

Згідно з ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення і доводи представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

19.11.2020 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт», як позикодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс», як позичальником, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 191120/1 (далі Договір № 191120/1, а.с. 51-52), за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбаченим договором.

Сторони Договору № 191120/1 погодили усі істотні умови цього договору, зокрема домовились про таке:

п. 2.1. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 213000 гривень 00 коп. без ПДВ.;

п.2.2. - поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується;

п.2.4. - поворотна фінансова допомога вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку позикодавця в банківській установі, що його обслуговує;

п.3.1. - строк надання поворотної фінансової допомоги позичальнику становить 1 рік з дати надання;

п.4.1. - поворотна фінансова допомога підлягає поверненню у строк до 19.11.2021 року.

п.6.1. спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів.

Договір № 191120/1 підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із банківської виписки позивача вбачається, що 20.11.2020 року позивачем перераховано відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 213000 гривень 00 коп. без ПДВ (а.с. 53).

24.11.2020 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт», як позикодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс», як позичальником, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №241120/1(далі Договір № 241120/1, а.с. 53-54), за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбаченим договором.

Сторони Договору № 241120/1 погодили усі істотні умови цього договору, зокрема домовились про таке:

п. 2.1. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 1500000 гривень 00 коп. без ПДВ.;

п.2.2. - поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується;

п.2.4. - поворотна фінансова допомога вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку позикодавця в банківській установі, що його обслуговує;

п.3.1. - строк надання поворотної фінансової допомоги позичальнику становить 1 рік з дати надання;

п.4.1. - поворотна фінансова допомога підлягає поверненню у строк до 24.11.2021 року.

п.6.1. спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів.

Договір № 241120/1 підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із банківської виписки позивача вбачається, що 24.11.2020 року позивачем перераховано відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 1500000гривень 00 коп. без ПДВ (а.с. 56).

25.11.2020 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт», як позикодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс», як позичальником, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 251120/1 (далі Договір № 251120/1, а.с. 45-46), за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбаченим договором.

Сторони Договору № 251120/1 погодили усі істотні умови цього договору, зокрема домовились про таке:

п. 2.1. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 1675200 гривень 00 коп. без ПДВ.;

п.2.2. - поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується;

п.2.4. - поворотна фінансова допомога вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку позикодавця в банківській установі, що його обслуговує;

п.3.1. - строк надання поворотної фінансової допомоги позичальнику становить 1 рік з дати надання;

п.4.1. - поворотна фінансова допомога підлягає поверненню у строк до 25.11.2021 року.

п.6.1. спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів.

Договір № 251120/1 підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із банківської виписки позивача вбачається, що 25.11.2020 року позивачем перераховано відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 1675200 гривень 00 коп. без ПДВ (а.с. 47).

25.11.2020 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт», як позикодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс», як позичальником, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 251120/2 (далі Договір № 251120/2, а.с. 48-49), за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбаченим договором.

Сторони Договору № 251120/2 погодили усі істотні умови цього договору, зокрема домовились про таке:

п. 2.1. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 75000 гривень 00 коп. без ПДВ.;

п.2.2. - поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується;

п.2.4. - поворотна фінансова допомога вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку позикодавця в банківській установі, що його обслуговує;

п.3.1. - строк надання поворотної фінансової допомоги позичальнику становить 1 рік з дати надання;

п.4.1. - поворотна фінансова допомога підлягає поверненню у строк до 25.11.2021 року.

п.6.1. спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів.

Договір № 251120/2 підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із банківської виписки позивача вбачається, що 25.11.2020 року позивачем перераховано відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 75000гривень 00 коп. без ПДВ (а.с. 50).

17.05.2021 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт», як позикодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс», як позичальником, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 170521/2 (далі Договір № 170521/2, а.с. 42-43), за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбаченим договором.

Сторони Договору № 170521/2 погодили усі істотні умови цього договору, зокрема домовились про таке:

п. 2.1. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 100000 гривень 00 коп. без ПДВ.;

п.2.2. - поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується;

п.2.4. - поворотна фінансова допомога вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку позикодавця в банківській установі, що його обслуговує;

п.3.1. - строк надання поворотної фінансової допомоги позичальнику становить 1 рік з дати надання;

п.4.1. - поворотна фінансова допомога підлягає поверненню у строк до 17.05.2022 року.

п.6.1. спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів.

Договір № 170521/2 підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із банківської виписки позивача вбачається, що 17.05.2021 року позивачем перераховано відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 100000гривень 00 коп. без ПДВ (а.с. 44).

30.06.2021 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт», як позикодавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс», як позичальником, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 300621/1 (далі Договір № 300621/1, а.с. 39-40), за умовами п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбаченим договором.

Сторони Договору № 300621/1 погодили усі істотні умови цього договору, зокрема домовились про таке:

п. 2.1. поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 62000 гривень 00 коп. без ПДВ.;

п.2.2. - поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується;

п.2.4. - поворотна фінансова допомога вважається наданою позикодавцем позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку позикодавця в банківській установі, що його обслуговує;

п.3.1. - строк надання поворотної фінансової допомоги позичальнику становить 1 рік з дати надання;

п.4.1. - поворотна фінансова допомога підлягає поверненню у строк до 30.06.2022 року.

п.6.1. спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів.

Договір № 300621/1 підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із банківської виписки позивача вбачається, що 30.06.2021 року позивачем перераховано відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 62000гривень 00 коп. без ПДВ (а.с. 41).

Загалом позивач за договорами про надання поворотної фінансової допомоги: № 191120/2 від 19.11.2020 року, № 241120/1 від 24.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 170521/2 від 17.05.2021 року, № 300621/1 від 30.06.2021 року перерахував відповідачу 3625200 грн., з яких 25000 грн. відповідач повернув 14.01.2021 року на виконання Договору № 251120/2, решта заборгованості у розмірі 3600200 грн. визнана відповідачем та не повернена позивачу.

Отже, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення 3600200 грн. боргу за договорами про надання поворотної фінансової допомоги: № 191120/2 від 19.11.2020 року, № 241120/1 від 24.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 170521/2 від 17.05.2021 року, № 300621/1 від 30.06.2021 року.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобов`язань позики, загальні положення про позику визначені параграфом 1 глави 71, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до викладених обставин справи суд вбачає, що позивач виконав свій обов`язок за договорами про надання поворотної фінансової допомоги: № 191120/2 від 19.11.2020 року, № 241120/1 від 24.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 170521/2 від 17.05.2021 року, № 300621/1 від 30.06.2021 року в повному обсязі, факт перерахування відповідачу коштів у розмірі 3600200 грн. та неповернення їх вчасно та в повному обсязі позивачу матеріалами справи підтверджено, відповідачем визнано, а тому ця сума підлягає до стягнення в судовому порядку.

Твердження відповідача про відсутність порушеного права позивача, враховуючи п. 6.1. спірних договорів, якими визначено, що спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів, судом відхиляються як безпідставні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ГПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії або позову.

Згідно зі ст. 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частина 8 Конституції України гарантує звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції, яка має найвищу юридичну силу та норми якої мають пряму дію.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі N 1-2/2002 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) вказано, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

З урахуванням викладеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Враховуючи викладене, посилання відповідача на недотримання позивачем порядку досудового врегулювання спору, передбаченого договорами про надання поворотної фінансової допомоги: № 191120/2 від 19.11.2020 року, № 241120/1 від 24.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 251120/1 від 25.11.2020 року, № 170521/2 від 17.05.2021 року, № 300621/1 від 30.06.2021 року судом не приймаються.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд приймає визнання позову відповідачем, позовні вимоги про стягнення 3600200 грн. основного боргу визнає обґрунтованими, доведеними, тому з заявлених підстав позов задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 54003 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 191, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФКТН Агро Плюс» приватного підприємства «Імпульс», , місцезнаходження: 18008, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 115, кв. 102 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт», , місцезнаходження: 09201, Київська обл., м. Кагарлик, вул. Каштанова, буд. 54 3600200 грн. боргу, 54003 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.06.2023 року.

Суддя В.М. Грачов