ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.06.2023 м. ДніпроСправа № 904/1372/23
За позовом Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ), с. Оршанець, м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс", м. Дніпро

про стягнення 117 364,90грн.

та

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс", м. Дніпро

до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ), с. Оршанець, м. Черкаси

про стягнення 13000,00грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У :

Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" пеню у розмірі 117 364,90грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №92-22 від 16.03.2022 в частині повної та своєчасної поставки товару.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 справу №904/1372/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

17 квітня 2023 року до Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс", відповідно до якої просить стягнути з Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) матеріальні збитки у розмірі 13 000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом позивач зазначає, що Головним центром підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) безпідставно не прийнято та повернуто товар, без дотримання процедури дослідження якості товару по необхідним показникам, що було обумовлено в договорі між сторонами. Відтак, підприємство понесло збитки, пов`язані з транспортуванням, логістикою даного товару.

Ухвалою суду від 24.04.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" до Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) про стягнення 13000,00грн; постановлено перейти до розгляду справи №904/1372/23 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 18.05.2023.

З 18.05.2023 оголошено перерву до 06.06.2023, з 06.06.2023 до 19.06.2023.

Поряд із цим, 03.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" до господарського суду надійшло клопотання, яким просить зобов`язати Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1 ) внести на депозитний рахунок Господарського суду Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту постановлення Господарським судом Дніпропетровської області ухвали про зобов`язання внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення судових витрат по господарській справі №904/1372/23 за позовною заявою Головного центру підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (Військова частина НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" про стягнення 117 364,90грн, грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №904/1372/23 про стягнення 117 364,90грн в розмірі 27800,00грн.

Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) проти задоволення клопотання заперечує. Позивач вважає, що належного обгрунтування відповідачем не надано, аргументи та доводи заявника містять власне бачення та/або вигадані докази, які не підтверджуються належними доказами.

Розглянувши клопотання про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення судових витрат по справі №904/1372/23, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 125 ГПК України, суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч.4 ст.125 ГПК України, як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таким чином, забезпечення судових витрат, відповідно до положень ч.1 ст.125 ГПК України, є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, п.2 та п.3 ч.4 ст.125 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, за умови наявності яких, суд має право за клопотанням відповідача зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Суд виходить з того, що умови, за яких можуть бути забезпечені судові витрати, передбачені в п. 1-2 ч. 4 ст. 125 ГПК України, є альтернативними з огляду на зазначення законодавцем між ними сполучника "або", тому доведення стороною існування хоча б одної з умов може бути підставою для задоволення заяви відповідача.

Відповідач посилається у клопотанні на те, що позов є завідомо безпідставним.

Приписами ч.2 ст.43 ГПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, до яких, зокрема, віднесено подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Водночас ГПК України не містить критеріїв визначення безпідставного або штучного позову, а тому на даному етапі однозначно встановити, що позов є штучним або завідомо безпідставним без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не вбачається за можливе. Наявність договірних відносин між сторонами, факт поставки, отримання товару, якість товару та його оплата буде встановлюватися судом під час розгляду справи.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

У свою чергу, суд перевіряє доводи позивача і, у залежності від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС у складі колегії суддів КГС від 12.07.2019 у справі №910/16436/18).

Крім того, відповідно до ч. 5 статті 125 ГПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 126, ч. 5 ст. 127 та ч. 5 ст. 129 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зі змісту поданих позивачем доказів не вбачається, що позов має ознаки завідомо безпідставного. Крім того, відповідачем не надано до суду доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна (якщо такі наявні) чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення судових витрат по справі №904/1372/23.

Керуючись статтями 125, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення судових витрат по справі №904/1372/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 09.06.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Євстигнеєва