ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. Справа№ 911/2234/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька резиденція "Нота Плюс"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.03.2023

у справі № 911/2234/22 (суддя - Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька резиденція "Нота Плюс"

про стягнення 44859,21 грн,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька резиденція "Нота Плюс" (далі - відповідач) про стягнення 44859,21 грн, у тому числі: 33 823,66 грн заборгованості за поставлену електричну енергію, 6731,11 грн пені, 582,92 грн - 3% річних та 4712,52 грн інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови Договору про постачання електричної енергії споживачу від 05.08.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленої позивачем електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06 березня 2023 року позов задоволено.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька резиденція "Нота Плюс" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" - 32832 грн 66 коп. основного боргу, 4712 грн 52 коп. інфляційних втрат, 582 грн 92 коп. 3% річних, 6731 грн 11 коп. пені, 2481грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мистецька резиденція "Нота Плюс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не з`ясовано обставини, які мають значення для справи, та визнано встановленими обставини, які не були доведені належними доказами, оскільки подані позивачем копії актів прийому-передачі електроенергії та акти звіряння розрахунків не завірені належним чином та не підписані представником покупця, а рахунки на оплату взагалі відсутні; позивач у позовній заяві не посилається на будь-які рахунки для оплати, але суд встановив, що такі рахунки були направлені на електрону адресу відповідача, при цьому апелянт не має офіційної електронної адреси, а тому не міг отримати ці документи таким шляхом; долучені до матеріалів справи копії електронних листів є неналежними доказами, оскільки неможливо перевірити їх вміст; у матеріалах справи відсутні будь-які докази належного надсилання/вручення актів прийому-передачі електроенергії, актів звіряння та рахунків на оплату послуг; поданими суду доказами неможливо встановити об`єм наданих позивачем послуг і їх вартість, а тому вимога про стягнення основного боргу є необґрунтованою; вимоги прос плату пені, 3% річних і інфляційних також є протиправними, оскільки строк на оплату за договором на момент звернення до суду не настав.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18 квітня 2023 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, зупинено дію оскаржуваного рішення, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 10 травня 2023 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Сторони були повідомлені про відкриття апеляційного провадження в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду у електронному вигляді через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему на повідомлені адреси електронної пошти і ухвала про відкриття апеляційного провадження була доставлена до електронних скриньок сторін 21.04.2023, що підтверджується довідками про доставку від 21.04.2023.

25.05.2023 від відповідача надійшло клопотання, у якому він просить пришвидшити розгляд апеляційної скарги, посилаючись на те, що на все майно та рахунки апелянта накладено арешт, що обмежило роботу підприємства.

31.05.2023 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшов відзиві на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що позивач поставляв відповідачу електричну енергію у спірний період, а акти та рахунки для оплати направлялись на електронну адресу відповідача, яка вказана ним у заяві-приєднання, однак внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором утворилась заявлена до стягнення заборгованість. Також просить продовжити строк на подання відзиву і прийняти відзив, оскільки у зв`язку із масованими ракетними обстрілами міста Києва підприємство працює віддалено і ухвалу про відкриття провадження адвокат отримав після закінченого судом строку на подання відзиву.

Згідно повідомлення №17502 представник позивача (адвокат Гриценко Б.М.) 31.05.2023 отримав доступ до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

02.06.2023 від позивача надійшли докази направлення копії відзиву відповідачу.

08.06.2023 від відповідача надійшли заперечення на відзив, у яких він просить залишити його без розгляду, оскільки відзив поданий з пропуском встановленого судом строку; зазначена у заявці-приєднання адреса електронної пошти належить зовсім іншому підприємству - ТОВ "ЕК "ГАЛС" та була зазначена помилково і помилку допустили представники позивача; документи, додані позивачем до позовної заяви, є неналежними доказами.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за можливе прийняти до розгляду відзив на апеляційну скаргу та заперечення на нього.

Частиною 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Оскільки провадження у справі відкрито 18.04.2023, справа апеляційна скарга має бути розглянута у строк до 17.06.2023.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання заяви-приєднання до договору на умовах комерційної пропозиції постачальника від 05.08.2021 №10/34 (далі - договір) (а.с. 73-85), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1.1 договору).

Пунктом 4.5 договору визначено, що відомості про погодинні обсяги споживання електричної енергії згідно пп.4.3 та/або 4.4 надсилаються споживачем на електронну адресу постачальника у вигляді електронного документу, підписаного електронним цифровим підписом. У разі відсутності електронного цифрового підпису споживач надсилає два файли: файл Excel з відомостями про погодинні обсяги споживання згідно пп.4.3 та/або 4.4 та його сканований варіант, підписаний та скріплений печаткою (у разі наявності) споживача.

У пункті 5.1 договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору.

Згідно з пунктом 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що оплата за цим договором має бути здійснена споживачем протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату або у строк, зазначений у комерційній пропозиції (додаток № 2).

Відповідно до пункту 5.11 договору споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у спосіб, передбачений в комерційній пропозиції, яка є Додатком № 2 до цього Договору.

Згідно з пунктом 5.15 договору споживач здійснює кінцевий розрахунок з постачальником за фактичний обсяг електричної енергії протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі сканованої копії Акта приймання-передачі електричної енергії, який постачальник направляє споживачу на його електронну адресу, зазначену у Заяві-приєднання, протягом перших 10 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Постачальник одночасно направляє споживачу оригінал Акту приймання-передачі електричної енергії у двох примірника. У разі якщо, споживачем не направлено на адресу постачальника один примірних оригіналу Акта з підписом та печаткою (за наявності), або заперечення до такого Акта, то вважається, що цей Акт погоджений та підписаний сторонами.

У пункті 14.16 договору встановлено, що всі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін, за винятком випадків, передбачених цим Договором. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Згідно з підпунктом 14.16.1 договору за даним договором обмін інформацією може також здійснюватися через особистий кабінет та/або електронну пошту та/або через додаток Viber та/або системи електронного документообігу (М.Е.Dос). Сторони зобов`язані зазначити у Договорі та додатках до нього адресу електронної пошти та номер телефона до якого прив`язаний додаток Viber (за наявності). Сторона, яка зазначила відомості про електронну пошту та додаток Viber несе відповідальність за технічний стан своїх електронних пристроїв та за отримання від іншої сторони повідомлень.

Відповідно до пункту 14.17 договору будь-які письмові документи, які надаються Сторонами одна одній електронною поштою, телетайпограмою або факсограмою, повинні бути підписані уповноваженими особами, скріплені печаткою Сторін, а також підтверджені поштовим відправленням у вигляді рекомендованого листа з повідомленням або вручені кур`єром під розписку або уповноваженим представником Постачальника. Документи, що надаються в електронному вигляді (скан-копії) мають таку ж юридичну силу як і оригінал, до моменту отримання стороною оригіналів таких документів.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції від 05.08.2021 №10/34 (далі - комерційна пропозиція) (а.с.86-92), яка є додатком №2 до договору, оплата за замовлений обсяг електроенергії за договором має здійснюватися споживачем самостійно у відповідності до узгодженого сторонами графіка оплат. 50% - за 5 днів до початку розрахункового місяця поставки електричної енергії, 50% - остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється в строк до 8 числа, місяця наступного за розрахунковим (місяцем поставки), відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом, у передбачених законом випадках), на підставі отриманого споживачем від постачальника рахунка, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію. Розрахунковим періодом є календарний місяць який встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця (п. 4, 5 Комерційної пропозиції).

Пунктом 6 Комерційної пропозиції передбачено, що споживач здійснює оплату послуг з розподілу через постачальника. При цьому, споживач здійснює оплату послуг з розподілу, на рахунок постачальника зазначений у даній комерційній пропозиції, за тарифом, встановленим НКРЕКП, за 5 днів до початку розрахункового місяця - у розмірі 100% вартості послуг згідно заявленим обсягам споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

Договір набирає чинності з дня підписання заяви - приєднання та діє до 31.12.2021. Договір вважається автоматично продовженим на один календарний рік, якщо жодна із сторін не направила другій стороні письмове повідомлення про розірвання договору за 21 день до дня його закінчення (п.12 Комерційної пропозиції).

В Заяві-приєднання, яка є додатком №1 до договору, сторони погодили обсяги очікуваного споживання електричної енергії на 2021 рік, також відповідач, як споживач зазначив свої банківські реквізити, адресу для листування, контактні телефони, електронну адресу, EIC-код точки комерційного обліку, тощо.

Як зазначає позивач, у період з жовтня 2021 року по липень 2022 року він на виконання умов договору поставив відповідачу електричну енергію та надав послугу з розподілу (передачі) електричної енергії на загальну суму 66053,49 грн., на підтвердження чого надав наступні акти прийому-передачі електроенергії: від 31.10.2021 №3538 на суму 17751,91 грн., від 30.11.2021 № 4066 на суму 9625,70 грн., від 31.12.2021 № 4482 на 8621,47 грн., від 31.01.2022 № 159 на суму 3850,01 грн., від 28.02.2022 № 496 на суму 2913,77 грн., від 31.05.2022 № 1574 на суму 3470,29 грн., від 30.06.2022 № 1922 на суму 3369,62 грн., від 31.07.2022 № 2342 на суму 3777,29 грн. та наступні акти наданих послуг: від 31.10.2021 №3561 на суму 4460,95 грн., від 01.11.2021 № 3907 на суму 4256,23 грн., від 30.11.2021 №4190 на суму 2059,40 грн., від 31.12.2021 № 4522 на суму 1896,85 грн. (а.с.40-49,53-54).

Також позивачем щомісячно складались акти звіряння взаємних розрахунків (а.с.29-39).

Відповідачем, згідно до положень пп.14.16.1 договору, у Заяві-приєднання зазначив електронну адресу , на яку позивач, у відповідності до пунктів 5.15, 14.16.1, 14.17 договору, направляв відповідачу у відсканованому вигляді зазначені акти прийому-передачі електроенергії та акти звірки розрахунків, що підтверджується роздруківками з програми електронної пошти (а.с.7-10, 24-28, 52). Крім цього, зі змісту вказаних роздруківок вбачається, що разом з актами позивач направляв рахунки на оплату.

Вказана електронна адреса споживача також зазначена у Комерційній пропозиції.

Однак, за доводами позивача, відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію згідно вищезазначених актів в повному обсязі не виконав, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на його користь 32832,66 грн. заборгованості, а також 6731,11 грн пені, 582,92 грн 3% річних та 4712,52 грн інфляційних втрат коштів.

Справа розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження 18.12.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, проте не скористався правом подати відзив на позовну заяву та не спростував позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд першої інстанції прийшов до висновку щодо їх доведеності і обґрунтованості.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору про постачання електричної енергії споживачу від 05.08.2021.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже на час спірних правовідносин був чинним і обов`язковими для сторін.

Предметом розгляду даного спору є матеріально-правова вимога про стягнення вартості поставленої електричної енергії та послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, а також застосування наслідків порушення строків виконання грошових зобов`язань.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Статтею 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Пункт 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) також передбачає, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Умовами укладеного сторонами договору також передбачено, що споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у спосіб, передбачений в комерційній пропозиції.

Положеннями статті 714 ЦК України визначено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, а відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У період з жовтня 2021 року по липень 2022 року позивач поставив відповідачу електричну енергію та надав послугу з розподілу (передачі) електричної енергії на загальну суму 66053,49 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийому-передачі електроенергії та актами надання послуг.

Вказані акти є первинними документами, у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксують факт здійснення господарських операцій.

Відповідно до п. 14.17 договору документи, що надаються в електронному вигляді (скан-копії) мають таку ж юридичну силу як і оригінал, до моменту отримання Стороною оригіналів таких документів.

Зазначені акти, підписані позивачем та у відсканованому вигляді, у відповідності до пунктів 5.15, 14.16.1, 14.17 договору, були направлені на вказану відповідачем у Заяві-приєднання та Комерційній пропозиції електронну адресу , що спростовує доводи відповідача про те, що він не отримував вказані акти.

Доводи відповідача про те, що вказана адреса належить іншій юридичній особі, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки Заява-приєднання та Комерційна пропозиція, в яких зазначена вказана адреса, були підписані директором відповідача Совінським Г.В., а згідно п.14.18 Договору споживач зобов`язався у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві-приєднанні, яка є додатком №1 до цього Договору.

При цьому, на відповідача, як на споживача, згідно пункту 4.5 Договору покладено обов`язок договору повідомляти позивачу відомості про погодинні обсяги споживання електричної енергії.

Відповідач не надав заперечень на вказані акти, але також їх не підписав і не повернув позивачу, тому, згідно положень п.5.15 договору, акти вважаються такими, що погоджені та підписані обома сторонами.

Доводи відповідача про те, що наявні у матеріалах справи копії актів не засвідчені і є неналежними доказами, відхиляються апеляційним господарським судом, з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Згідно частин 5, 6 статті 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Позовна заява була сформована представником позивача - адвокатом Гриценко Б.М. в системі "Електронний суд" та подана з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 було затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення).

Згідно підпункту 5.2 Положення електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Пунктом 24 Положення підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Згідно п.27 Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Представником позивача до сформованої у системі "Електронний суд" позовної заяви були додані відскановані з оригіналів наступні документи: договір з додатками, акти звірки взаєморозрахунків, акти прийому-передачі електроенергії, акти надання послуг, і вказані файли, відповідно, були підписані кваліфікованим електронним підписом представника позивача.

Пунктом 113 Положення визначено, що до забезпечення початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи розглядаються (формуються та зберігаються) в паперовій формі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, роздруковуються за наявності такої можливості в суді та приєднуються до матеріалів паперової справи.

Оскільки, наразі, всі модулі ЄСІТС не функціонують, судом першої інстанції документи, що надійшли від позивача в електронній формі, були роздруковані та приєднані до матеріалів справи.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази, що подавались позивачем через систему "Електронний суд", є належними і допустимими, а відповідачем не спростовано обсягів та вартості отриманої ним електричної енергії та послуг з її розподілу.

Положеннями статті 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції оплата за замовлений обсяг електроенергії за договором має здійснюватися споживачем самостійно у відповідності до узгодженого сторонами графіка оплат. 50% - за 5 днів до початку розрахункового місяця поставки електричної енергії, 50% - остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється в строк до 8 числа, місяця наступного за розрахунковим (місяцем поставки), відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом, у передбачених законом випадках), на підставі отриманого споживачем від постачальника рахунка, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію. Розрахунковим періодом є календарний місяць який встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця (п. 4, 5 Комерційної пропозиції).

Пунктом 6 Комерційної пропозиції передбачено, що споживач здійснює оплату послуг з розподілу через постачальника. При цьому, споживач здійснює оплату послуг з розподілу, на рахунок постачальника зазначений у даній комерційній пропозиції, за тарифом, встановленим НКРЕКП, за 5 днів до початку розрахункового місяця - у розмірі 100% вартості послуг згідно заявленим обсягам споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач електричну енергію та послуги з її розподілу, отримані в межах договору, оплатив не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 33 823,66 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та актами звірки, і відповідачем жодними доказами спростовано факт наявності заборгованості.

Посилання відповідачем на неотримання рахунків, як на підставу відсутності обов`язку з оплати, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки спростовуються змістом наявних у матеріалах справи роздруківок з програми електронної пошти.

Крім цього, відповідно до п.6.1 договору споживач має право безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші параметри власного споживання електричної енергії; звертатися до Постачальника для вирішення будь-яких питань, пов`язаних з виконанням цього Договору; вимагати від Постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку; проводити звіряння фактичних розрахунків в установленому ПРРЕЕ порядку з підписанням відповідного акта.

Проте, відповідачем не надано доказів будь-яких звернень до позивача для отримання пояснень, проведення звіряння, незгоди з порядком розрахунків тощо.

Відповідачем також не спростовано як факту споживання електричної енергії у спірний період, так і її обсягів.

Згідно з п.6.2 договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, факт наявності заборгованості за поставлену електричну енергії та надані послуги з розподілу, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення 33 823,66 грн основного боргу підлягають задоволенню.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути 582,92 грн 3% річних та 4712,52 грн інфляційних втрат коштів, які нараховані по кожному акту окремо, з врахуванням встановлених комерційною пропозицією строків оплати по 30.09.2022.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат коштів, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що він зроблений арифметично та методологічно правильно, а тому ці позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, у сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 7 комерційної пропозиції за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивач просив стягнути 6731,11 грн пені, які нараховані окремо по кожному акту, з врахуванням встановлених комерційною пропозицією строків оплати, по 30.09.2022.

Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає нормам законодавства та обставинам справи, а тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги у вказаній частині позову також є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем належними і допустимими доказами доведено факт наявності заборгованості по договору.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані позивачем докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Київської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька резиденція "Нота Плюс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06 березня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.06.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук