УХВАЛА

05 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/4109/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючої), Малашенкової Т. М. та Селіваненка В. П.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі - Товариство)

про відвід колегії суддів Булгакової І. В.(головуючої), Малашенкової Т. М. та Селіваненка В. П. від розгляду справи

та заяву головуючої судді Булгакової І.В. про самовідвід у справі №910/4109/22

під час касаційного провадження за касаційними скаргами комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - Підприємство)

на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2022,

додаткове рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2022 і

постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 та

касаційної скарги Товариства

на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2022,

постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 та

додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023

у справі № 910/4109/22

за позовом Підприємства

до Товариства

про стягнення 607 736 075,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 03.04.2023 відкрито касаційне провадження у справі № 910/4109/22 за касаційними скаргами Підприємства на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2022, додаткове рішення господарського суду господарського суду міста Києва від 20.10.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 та призначено їх розгляд у судовому засіданні на 30.05.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 17.04.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства на додаткове рішення господарського суду господарського суду міста Києва від 20.10.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 у справі № 910/4109/22 та призначено її розгляд до сумісного розгляду з касаційними скаргами Підприємства у судовому засіданні на 30.05.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 10.05.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Підприємства на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 910/4109/22 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 30.05.2023.

Представником Товариства адвокатом Гвоздецьким А. М. 30.05.2023 (через систему "Електронний суд") подано до Верховного Суду заяву про відвід судді Верховного Суду Малашенкової Т.М. від розгляду справи № 910/4109/22.

Ухвалою від 30.05.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Булгакової І. В. (головуючої), Малашенкової Т. М. і Селіваненка В.П. визнав необґрунтованою подану представником Товариства адвокатом Гвоздецьким А.М. заяву про відвід судді Малашенкової Т.М. від розгляду справи № 910/4109/22, а заяву разом з матеріалами справи передав на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 30.05.2023 визначено колегію суддів для розгляду заяви про відвід судді Малашенкової Т.М. у справі № 910/4109/22 у складі: Вронська Г.О. - головуюча.

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Вронської Г.О. ухвалою від 30.05.2023 відмовив у задоволенні заяви Товариства про відвід судді Малашенкової Т.М. від розгляду справи № 910/4109/22.

Від представника Товариства - адвоката Гвоздецького Андрія Мироновича 01.06.2023 (через систему "Електронний суд") надійшла заява про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Булгакової І. В.(головуючої), Малашенкової Т. М. та Селіваненка В. П. від розгляду справи №910/4109/22, з посиланням на пункт 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс).

Подана заява мотивована тим, що у судовому засіданні 30.05.2023 підчас розгляду справи №910/4109/22 колегією суддів здійснено розгляд заяви про відвід судді Малашенкової Т.М., поданої представником Товариства - Гвоздецьким А.М.

У той же час, 30.05.2023 в судовому засіданні Касаційного господарського суду по справі №910/4109/22 під час розгляду вказаної заяви сталися обставини, що свідчать про упередженість колегії суддів Булгакової І.В. (головуючої), Малашенкової Т.М. та Селіваненка В.П.

Так, 30.05.2023 у судовому засіданні у цій справі, оголошуючи заяву про відвід судді Малашенкової Т.М., заявлену представником Товариства, головуюча суддя Булгакова І.В. безпідставно викривила зміст заяви, що на його переконання, було здійснено задля викривлення заявленої підстави відводу та створення помилкового враження про необґрунтованість такої заяви.

Зокрема, оголошуючи заяву про відвід, суддею Булгаковою І.В. було зазначено, що в обґрунтування такої заявник посилається на ту обставину, що суддя Малашенкова Т.М. здійснювала розгляд подібної справи №910/16781/21.

Натомість, таке формулювання повністю не відповідає змісту заявленого Товариством відводу, про що в самому засіданні представником адвокатом Гвоздецьким А.М. було повідомлено та викладено підстави відводу як про це зазначено в заяві від 30.05.2023.

Зокрема, представник Товариства адвокат Гвоздецький А.М. вказав, що з огляду на заявлене по справі клопотання про передачу справи на розгляд судової палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду з мотивів необхідності відступлення від правового висновку, викладеного в постанові КГС ВС від 25.05.2023 у справі №910/16781/21, суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Малашенкова Т.М. у межах справи №910/4109/22 вирішуватиме питання про передачу справи на розгляд судової палати КГС ВС з мотивів необхідності відступлення від правового висновку, викладеного у винесеній цією ж суддею постанові по справі №910/16781/21. При цьому, як вказує відповідач, наведений правовий висновок є помилковим та суперечить положенням законодавства.

На переконання Відповідача, спотворення змісту заяви про відвід в ході його оголошення головуючою суддею Булгаковою І.В. свідчить про упередженість поіменованої судді, оскільки викривлення змісту заяви про відвід головуючим суддею було здійснено зумисно з наміром вирішення цієї заяви у конкретний спосіб, а саме визнання її необґрунтованою. Задля цього головуючим суддею Булгаковою І.В. викривлено дійсні доводи та твердження, наведені заявником у заяві від 30.05.2023, з метою "підігнати" підстави заявленого відводу під мотиви, якими суд міг би обґрунтувати відмову в заяві.

За таких обставин, Товариство вважає очевидною упередженість судді Булгакової І.В., а тому наявні підстави, за яких згаданий суддя не може розглядати дану справу та підлягає відводу.

Крім того, після того як головуючим суддею в судовому засіданні 30.05.2023 було оголошено заяву про відвід судді Малашенкової Т.М., останньою як учасником колегії суддів, було висловлено про наявність запитань до заявника, у зв`язку з чим суддею Малашенковою Т.М. було поставлено заявникові відводу (десять) запитань щодо змісту заяви про відвід.

У той же час, зміст запитань судді Малашенкової Т.М. свідчить про те, що суддя не була ознайомлена зі змістом заяви про відвід, яку розглядала в складі колегії суддів по справі №910/4109/22.

Зокрема, суддею Малашенковою Т.М. були порушені питання про конкретну підставу відводу, про те, у чому саме знаходить вияв сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, про те, яким чином заявлений відвід узгоджується з вимогами статті 38 ГПК України, зокрема, щодо строків заявлення відводу.

Однак, усі ці положення було обґрунтовано та мотивовано заявником у поданій заяві про відвід від 30.05.2023.

За таких обставин, на думку Товариства, поведінка судді Малашенкової Т.М. щодо з`ясування в судовому засіданні змісту заяви про відвід в обсязі незрівнянно більшому, ніж поведінка судді щодо з`ясування обставин справи в ході її розгляду, а також порушені питання свідчать, що суддя вдалася до розгляду заяви не будучи обізнаною з її змістом, або про очевидну упередженість судді при розгляді справи та відверто неприховане прагнення брати участь при розгляді саме цієї господарської справи.

Наведене свідчить, що колегія суддів в цілому демонструє упередженість до Відповідача та його заяв, потурає упередженому розгляду справи з боку окремих суддів колегії, а за таких обставин у представника відповідача існують сумніви у спроможності колегії суддів неупереджено розглянути справу.

Розглянувши подану заяву Товариства про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Булгакової І.В. (головуючої), Малашенкової Т.М. та Селіваненка В.П., Суд дійшов висновку про визнання її необґрунтованою, зважаючи на таке.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Положеннями частин першої та другої статті 39 ГПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У силу положень частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Отже, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У контексті поданої заяви, Суд вважає, що сама по собі незгода учасника справи із поведінкою судді під час судового засідання у цій справі, зокрема щодо оголошення змісту поданої заяви, а також його припущення щодо демонстрації суддею особистої зацікавленості в розгляді конкретної справи, що полягало, на думку заявника, у постановці запитань до заявника у незрівнянно більшому, ніж поведінка судді щодо з`ясування обставин справи в ході її розгляду, не свідчить про їх упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість та не є підставою для відводу останніх відповідно до наведених норм ГПК України.

Крім того, Суд зауважує про помилковість тверджень заявника, щодо визнання необґрунтованою його заяви про відвід від 30.05.2023 без ознайомлення з її змістом, оскільки в ухвалі від 30.05.2023 детально розписані всі доводи, викладені Товариством у поданій заяві, зокрема, щодо наявності його клопотання про відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 910/16781/21, у зв`язку з поданням якого і було заявлено відвід судді Малашенковій Т.М. від розгляду цієї справи, що підтверджується змістом вказаної ухвали від 30.05.2023.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Верховний Суд вважає, що заявником не наведено обґрунтованих підстав вважати упередженою чи необ`єктивною, оскільки всі доводи, що викладені у заяві представника Товариства, є лише його припущеннями.

Отже, за результатами розгляду заяви Товариства про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - Булгакової І. В.(головуючої), Малашенкової Т. М. та Селіваненка В. П. від розгляду справи №910/4109/22, Суд дійшов висновку, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнівів у неупередженості суддів або їх необ`єктивності та могли б бути підставою для відводу у розумінні статті 35 ГПК України.

В той же час 05.06.2023 року головуючою суддею Булгаковою І.В. подано заяву про самовідвід у справі №910/4109/22 в порядку статті 35 ГПК України.

В обґрунтування підстав для самовідводу суддя Булгакова І.В. зазначила, що ознайомившись із змістом заяви адвоката Гвоздецького А.М. про відвід колегії суддів, вважає за необхідне зазначити, що викладені в ній обставини не відповідають дійсності, з огляду на таке.

По-перше, заява про відвід судді Малашенковій Т.М. була подана до Верховного Суду безпосередньо в день судового засідання, а саме 30.05.2023 року. В цей день розгляд призначених в судовому засіданні касаційних скарг за участі суддів зазначеної колегії за розкладом з 9:30 год. Саме тому під час судового засідання по справі № 910/4109/22 головуючою по справі Булгаковою І.В. окреслено зміст поданої адвокатом Гвоздецьким А.М. заяви про відвід судді.

Адвокат Гвоздецький А.М. безпосередньо приймав участь в судовому засідання в режимі відеоконференції. Можливість озвучити підстави для відводу в необхідному обсязі була надана заявнику. Отже, посилання в заяві про відвід колегії суддів про спотворення змісту заяви про відвід в ході його оголошення головуючою суддею Булгаковою І.В. є безпідставним та свідчить про намагання витлумачити інформацію за інших причин.

По-друге, використані адвокатом Гвоздецьким А.М. у заяві про відвід колегії суддів словосполучення та мовні звороти очевидно не є результатом довіри до Суду, адже є судженнями, використаними у спосіб, який не свідчить про довіру та повагу до Суду. Зокрема, посилання на те, що "головуюча суддя Булгакова І.В. безпідставно викривила зміст заяви, що на переконання відповідача було здійснено задля викривлення заявленої Відповідачем підстави відводу та створення помилкового враження про необґрунтованість заяви відповідача"; "викривлення змісту заяви про відвід головуючим суддею було здійснено зумисно з наміром вирішення цієї заяви у конкретний спосіб, а саме визнання її необґрунтованою. Задля цього головуючим суддею Булгаковою І. В. викривлено дійсні доводи та твердження, наведені заявником в заяві від 30.05.2023, з метою "підігнати" підстави заявленого відводу під мотиви, якими суд міг би обґрунтувати відмову в заяві"; "суддя вдалася до розгляду заяви не будучи обізнаною з її змістом , або те, що суддя Малашенкова Т.М. не може розуміти основних ідей комплексного тексту за своїм фахом (що відповідає рівню другого ступеня (В2) володіння державною мовою)" тощо.

Таким чином, Суд вважає, що дії адвоката Гвоздецького А.М. свідчать про намір затягування судового процесу з метою домогтися зміни складу колегії суддів будь-якими способами, в тому числі шляхом явної демонстрації неповаги до суду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на вищезазначене та з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників справи щодо неупередженості Верховного Суду та забезпечення довіри до судової влади в Україні, колегія суддів дійшла висновку, що заява судді Верховного Суду Булгакової І.В. про самовідвід у справі №910/4109/22 підлягає задоволенню.

На підстав вищенаведеного та керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 314 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Єврореконструкція" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Булгакової І. В.(головуючої), Малашенкової Т. М. та Селіваненка В. П. від розгляду справи № 910/4109/22 визнати необґрунтованою.

2. Заяву судді Булгакової І. В. про самовідвід у справі №910/4109/22 задовольнити.

3 Справу №910/4109/22 передати на автоматизований розподіл.

Ухвала набирає сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Селіваненко