ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Справа № 902/343/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача 1 - адвокат Бурка В.Р. (в режимі відеоконференції);

відповідача 2 - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" на рішення Господарського суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року (повний текст складено 20.09.2022) у справі №902/343/22 (суддя Яремчук Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник"

до ОСОБА_1

про стягнення 400 233,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року у справі №902/343/22 позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник", ОСОБА_1 про стягнення 400233,80 грн задоволено повністю.

Присуджено до стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" 400 233,80 грн 26,72 % річних.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" 3 001,74 грн витрат зі сплати судового збору.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" 3 001,74 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Ремонтник" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 у справі №902/343/22 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" на рішення Господарського суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року у справі №902/343/22. Призначено справу №902/343/22 до розгляду на 01 червня 2023 року об 11:30 год.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання відповідач-2 не з`явився, представник ПАТ АБ "Укргазбанк" на відеоконференцзв`язок не вийшов. При цьому, колегією суддів було надано представнику достатньо часу (15 хвилин) для забезпечення участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів заявника.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні, оскільки положеннями частини 5 статті 197 ГПК України передбачено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, про що заявника було попереджено в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у справі №902/343/22.

Представник скаржника безпосередньо в судовому засіданні підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача-1, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 квітня 2019 року між АТ "Укргазбанк" (позивач/Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (відповідач-1/позичальник) укладений договір №291/2019/ВОД-МСБ (далі - кредитний договір), згідно п.1.1. якого Банк у межах співпраці з Німецько - Українським фондом за кредитним договором №008/2-02 від 28.12.2016 відкриває позичальнику відновлювану кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в сумі 5 100 000,00 (п`ять мільйонів сто тисяч) гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти; за користування кредитними коштами та повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Максимально можливий ліміт на 2-й рік кредитування - 3 400 000,00 гривень, на 3-й рік кредитування - 1 700 000,00 гривень (п.1.2. кредитного договору).

Цільове використання (мета) кредиту: поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності. Строк кредитування: Надання кредиту здійснюється з "15" квітня 2019 року по "15" лютого 2022 року (включно).

Позичальник зобов`язаний сплачувати кредит у строки визначені в Графіку зменшення ліміту кредитування лінії за цим договором (Додаток 1 до цього договору) та у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін по "15" лютого 2022 року (включно).

Роздлілом ІІ кредитного договору між сторонами погоджено умови забезпечення кредиту, а саме у забезпечення зобов`язань за цим договором прийнято:

- в іпотеку комплекс будівель та споруд, загальною площею 3 651,6 кв. м., які належать позичальнику та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

- в іпотеку земельну ділянку, кадастровий номер: :01:012:0035, площею 1,0125 га, яка належать позичальнику та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- фінансову поруку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ).

- фінансову поруку ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ).

Розділом ІІІ між сторонами погоджено, що кредитні кошти надаються банком позичальнику на підставі письмової анкети-заяви/заяви позичальника в межах невикористаного залишку ліміту кредитної лінії згідно з Графіком зменшення ліміту кредитної лінії окремими траншами, шляхом: оплати в межах строків, визначених у п 1.3 цього договору, розрахункових документів позичальника безпосередньо з позичкового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в ЛБ "Укргазбанк", код Банку 320478; перерахування з позичкового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АБ "Укргазбанк", код Банку 320478 на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_4 , відкритий в АБ "Укргазбанк", код Банку 320478.

Надання Банком кредитних коштів здійснюється за умов і отримання Банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, попередньої письмової заяви Позичальника та підтвердження Банком намірів про видачу кредитних коштів, в межах ліміту кредитної лінії згідно зазначеної заяви позичальника.

Після отримання позичальником повної суми кредиту в межах ліміту кредитної лінії, встановленого в п.1.1 цього договору, подальше кредитування в межах строків та в межах сум ліміту кредитної лінії, може здійснюватися лише після погашення позичальником частини або всієї суми наданого кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.

Надання Банком кредитних коштів за цим договором здійснюється за умови: - сплати позичальником відповідних комісій Банку, термін сплати яких настав, згідно з тарифами до цього договору; - виконання вимог Розділу І цього договору щодо забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором;

- дотримання позичальником інших зобов`язань відповідно до пункту 6.2 цього Договору.

- щорічного відновлення кредитного ліміту (відповідно до графіка щорічного зниження ліміту) за згодою колегіального органу Банка.

15 квітня 2019 року між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Ремонтник" до кредитного договору було укладено графік зменшення ліміту невідновлюваної кредитної лінії.

27 грудня 2019 року між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Ремонтник" була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору, у відповідності якої Банк, у межах співпраці Німецько - Українським фондом за кредитним договором №008/2-02 від 08.12.2016 відкриває позичальнику не відновлювану кредитну лінію з Лімітом кредитної лінії в сумі 5 100 000,00 (п ять мільйонів сто тисяч) гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Діючий ліміт кредитування з 27 грудня 2019 року - 3 600 000,00 (три мільйони шістсот тисяч) гривень 00 копійок.

Цільове використання (мета) кредиту: поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності.

Строк кредитування: надання кредиту здійснюється з 15 квітня 2019 року по 15 грудня 2020 року (включно).

Позичальник зобов`язаний сплачувати кредит у строки визначені в Графіку зменшення ліміту кредитної лінії відповідного періоду тау сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту нього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором (Додаток 1 до цього договору) та у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін по 15 грудня 2020 року (включно).

Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в Додатку 2 до цього договору, та проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі:

За користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного п.1.3 цього договору з врахуванням встановленого Графіку зменшення ліміт кредитної лінії за цим договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі базова процентна ставка) встановлюється в розмірі суми значення індексу UIRD12m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання договору та значення фіксованої маржі в розмірі 6,17 (шість цілих сімнадцять сотих) процентних пункти.

Значення процентної ставки за користування кредитними коштами змінюється щорічно згідно з процедурою, визначеною в розділі IV договору.

У відповідності до п.7.5.1. додаткової угоди №1 до кредитного договору у випадку неповернення в строк кредиту при настанні події припинення, вся заборгованість позичальника щодо погашення суми кредиту вважається простроченою і позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку проценти від суми простроченої заборгованості позичальника щодо погашення суми кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю сторін у процентах та дорівнюють 26,72% річних розрахованих від суми простроченої заборгованості позичальника щодо погашення суми кредиту за весь період прострочення.

27 грудня 2019 року між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Ремонтник" було укладено Додаток №1 до кредитного договору, яким погоджено графік зменшення ліміту відновлюваної кредитної лінії.

В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором 15.04.2019 між Банком, ОСОБА_1 (поручитель 1/відповідач 2) та ОСОБА_2 (поручитель 2) укладені договори поруки № 291/2019/ВОД- МСБ-Ш та № 291/2019/ВОД-МСБ-П2 (далі - договір поруки), згідно п.1.2 яких поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

27 грудня 2019 року до договорів поруки внесені зміни, що підтверджується додатковими угодами №1.

Оскільки, ТОВ "Ремонтник" у встановлений договором строк в добровільному порядку грошові кошти за кредитним договором повернуті не були, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся до господарського суду з позовом про солідарне стягнення з боржника - ТОВ "Ремонтник" та поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 процентів, нарахованих у відповідності до п.7.5. додаткової угоди, в розмірі 400 233,80 грн за період прострочення з 16.12.2020 до 17.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.08.2022 у справі №902/343/22 відмовлено Публічному акціонерному товариству акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі в частині вимог до відповідача громадянки ОСОБА_2 , оскільки остання згідно наданої інформації є померлою.

Разом з тим, місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами договір №291/2019/ВОД-МСБ від 15.04.2019 за правовою природою є кредитним договором, за яким згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Крім того, права та інтереси кредитодавця у випадку порушення грошового зобов`язання забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (висновок Великої палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18).

За змістом ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнових прав та інтересів, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відсотки, передбачені статтею 625 ЦК, за своєю природою є відшкодуванням кредиторові понесених втрат за несвоєчасне повернення коштів, а отже відрізняються від відсотків, що підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані відсотки за користування грошовими коштами, встановленими договором. З огляду на зазначене, 3% річних, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16 зазначено, що статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення 26,72 річних, нарахованих на тіло кредиту, не є неустойкою (штрафними санкціями), а є особливою формою відповідальності відповідачів за прострочення повернення кредиту.

Отже внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, а відтак право на позов про стягнення 26,72 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Як встановлено судами обох інстанцій, згідно умов кредитного договору сторонами погоджено, що позичальник зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі в термін по 15.12.2020 р. (включно). Однак, позичальник в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань кредитні кошти у визначений договором строк не повернув.

Отже, подія припинення настала на наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування, а саме: 16.12.2020.

Відповідно до п.7.5.1. Додаткової угоди №1 до кредитного договору, у випадку неповернення в строк кредиту при настанні події припинення, вся заборгованість позичальника щодо погашення суми кредиту вважається простроченою і позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку проценти від суми простроченої заборгованості позичальника щодо погашення суми кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю сторін у процентах та дорівнюють 26,72 % річних розрахованих від суми простроченої заборгованості позичальника щодо погашення суми кредиту за весь період прострочення.

Враховуючи викладене та зважаючи, що позичальник/відповідач-1 не здійснив повернення кредиту у визначений договором строк, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у відповідності до п.7.5. кредитного договору та п.7.5.1. Додаткового угоди №1 до Кредитного договору, банком правомірно нараховано та пред`явлено до стягнення проценти в розмірі 400 233,80 грн за період прострочення з 16.12.2020 до 17.02.2022.

Водночас, як вже зазначалося вище, в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 15.04.2019 між ПАТ АБ "Укргазбанк", ОСОБА_1 та ТОВ "Ремонтник" був укладений договір поруки №291/2019/ВОД- МСБ-П1, відповідно до п.1.2. якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі порукою.

Статтею 553 ЦК України унормовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Враховуючи те, що прострочення платежів позичальником ТОВ "Ремонтник" підтверджено матеріалами справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що поручитель - ОСОБА_1 , як солідарний боржник, відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник.

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу-1 кредит за кредитним договором від 15.04.2019, тоді як останній у визначений договором строк кредитних коштів не повернув, приймаючи до уваги, що виконання зобов`язання забезпечено порукою відповідача-2, то позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" про солідарне стягнення з ТОВ "Ремонтник", як позичальника, та ОСОБА_1 , як поручителя, процентів від суми простроченої заборгованості в розмірі 400 233,80 грн за період прострочення з 16.12.2020 до 17.02.2022 правомірно задоволені судом першої інстанції на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 543, 553, 554, 625, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України.

При цьому, посилання скаржника на те, що розрахунок процентів річних у даній справі відрізняється від розрахунку заборгованості у справі №902/759/22, і він не може бути обґрунтованим, оскільки заборгованість за основним боргом (у справі №902/759/22) станом на 17.11.2022 (включно) складає 476 093,77 грн, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки предметом позову у справі №902/759/22 є стягнення основного боргу (кредиту), тоді як у даній справі предметом спору є стягнення заборгованості по процентах від суми простроченої заборгованості за період з 16.12.2020 по 17.02.2022.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Банком нараховано проценти річних від суми простроченої заборгованості в розмірі 400 233,80 грн за період прострочення з 16.12.2020 до 17.02.2022 відповідно до умов Додаткової угоди та суми простроченої заборгованості по кредиту, існуючої у відповідні періоди, з врахуванням часткових проплат, на підтвердження чого надані виписки по особових рахунках (а.с. 11, 58-64).

Щодо доводів апелянта про неналежне повідомлення його про дату, час і місце судового засідання колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно ч.ч. 5,6 ст.242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження у справі від 06.07.2022 була вручена ТОВ "Ремонтник" 14.07.2022 (а.с.92), тобто відповідач-1 був обізнаний про розгляд даного спору в суді. При цьому, відзиву на позовну заяву чи будь-яких письмових пояснень чи/або клопотань щодо даного спору суду не надав.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу-1 ухвали Господарського суду Вінницької області від 05.08.2022 про відкладення розгляду справи на 13.09.2022. При цьому, в матеріалах справи міститься Акт №2134/2022 про те, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням на поштові марки вказана ухвала не направлена учаснику справи (а.с.104).

Згідно із ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Нормами статті четвертої цього Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 06.07.2022 у справі №902/343/22 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.07.2022, ухвалу про відкладення розгляду справи від 05.08.2023 оприлюднено - 10.08.2022.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.42 ГПК України, учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Частина 1 ст.13 ГПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення у справі "Пономарьов проти України".

Таким чином, апелянт не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про розгляд справи як в передбачений процесуальним законодавством спосіб, так і з використанням відкритого безоплатного цілодобового доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданим йому процесуальними правами.

Зважаючи на зазначені вище процесуальні норми, а також об`єктивні обставини (відсутність коштів на здійснення відправлення кореспонденції, що підтверджується актами, які складались місцевим господарським судом після кожного процесуального документа), суд апеляційної інстанції вважає, що ухвали Господарського суду Вінницької області про призначення судових засідань, в силу приписів процесуального закону слід вважати врученими апелянту ТОВ "Ремонтник".

Таким чином, доводи апелянта про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права в частині неналежного повідомлення заявника про дату, час і місце судового засідання на знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року у справі №902/343/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складений "06" червня 2023 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.