ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/48/23

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні,

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів, вул. Гоголя, 1, код ЄДРПОУ - 40081195,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр проектів", Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Київська набережна, 20, код ЄДРПОУ - 38415005,

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось з позовом до суду до ТОВ "Центр проектів" з позовною вимогою щодо стягнення на його користь з відповідача 76 268,74 грн. штрафних санкцій за порушення умов договору про надання послуг.

Описова частина рішення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2023 залишено позовну заяву без руху. Постановлено позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26.01.2023 на адресу суду надійшла заява, якою позивач долучив до матеріалів справи оригінал платіжного доручення №287 від 18.01.2023 на суму 2684.00 грн.

Відтак, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. за одну вимогу майнового характеру.

Ухвалою суду від 31.01.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

13.02.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву позивача.

13.03.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення від позивача.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 06.11.2020 за результатами відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Prozorro між сторонами укладено договір №Л/П-20482/НЮ, згідно з умовами якого, виконавець (відповідач) зобов`язався надати послуги, а саме: послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки в термін, визначений п. 5.5. такого договору.

Результатом надання послуг є реєстрація права постійного користування земельною ділянкою АТ "Укрзалізниця" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Пунктом 5.5. договору встановлено, що строк надання послуг - не більше 6 місяців з дати надання на електронну адресу виконавця заявки замовника.

Позивач вказує, що листом №НГ-10/6365 від 10.11.2020 направлено заявку, яка вважається дозволом на надання послуг та підтвердженням регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" до прийняття послуг відповідно до п. 5.1. договору. Така заявка направлена позивачем 17.11.2020 на електронну адресу .

За твердженням позивача, враховуючи, що заявка подана 17.11.2020, то 6 місяців спливає 17.05.2021 року.

Листом від 28.04.2021 відповідача повідомлено про закінчення строку виконання та надання послуг. Однак, виконавцем не вжито заходів щодо вчасного надання послуг.

08.08.2022 підписано акти здачі-прийняття наданих послуг на вказані земельні ділянки. Загальна кількість актів підписано на суму 393 449,16 грн.

Позивач зазначає, що порушивши терміни надання послуг, відповідачем порушено права та інтереси позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

13.03.2023 на адресу суду надійшли пояснення від позивача, в яких він вказує, що посилання відповідача на неможливість вчасного ним виконання своїх обов`язків за договором не може пов`язуватись із введенням карантинних обмежень і застосуванням до даного випадку форс-мажорних обставин. Відповідачем, зокрема не надано сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України, який б засвідчував настання такої форс -мажорної обставини, як карантин.

Відтак, на підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача 76 268,74 грн. штрафних санкцій.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

13.02.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 144 - 251, том 1; 1 - 52, том 2).

У вказаному відзиві відповідач зазначає, що послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлювальних документів на земельні ділянки надавались позивачеві протягом усього періоду дії договору та, зокрема в хронологічній послідовності здійснено певні дії, які зазначені у відзиві, що підтверджуються щотижневими звітами, які надсилались на контактні електронні адреси замовника.

Так, відповідач вказує, що станом на 31.08.2021 згідно з умовами договору розроблено, погоджено замовником та органами місцевого самоврядування технічних документацій на 203.24 га; сформовано та зареєстровано в Державному земельному кадастрі та зареєстровано право постійного користування в реєстрі речових прав на нерухоме майно земельних ділянок на 178.5822 га, що складає 87.86% (351 439.12 грн.) виконання.

Інші земельні ділянки залізниці не зареєстровані на цей момент в зв`язку з накладанням на раніше зареєстровані суміжні земельні ділянки, які потрапляють в смугу відведення.

Відповідач наголошує у відзиві на позовну заяву, що акти здачі-приймання технічної документації, витягів з ДЗК та витягів з ДРРП підписані замовником 02.09.2021, що підтверджує факт отримання всіх документів по 45 ділянках на 178.5822 га, що складає 87.86% (351 439.12 грн.) виконання, визначених п. 2.3. договору.

Згідно тверджень відповідача, він починаючи з 02.09.2021, як виконавець робіт згідно п. 6.1. договору, просив погодити здачу робіт на кожну окрему ділянку. В цьому йому було відмовлено з обґрунтуванням, що здача робіт має відбуватись на всю площу згідно даних технічного завдання.

В результаті робіт з виправлення суміжних ділянок, перемовин з органами місцевого самоврядування, станом на 27.10.2021 замовник отримав матеріали і підписав акт здачі-приймання технічної документації, витягів з ДЗК та витягів з ДРРП додатково на 2 земельні ділянки на загальну площу 12.0142 га. На цей момент виконання склало по 47 ділянках на площу 190.5964 га, що складає 93.78 %.

Надалі, в результаті робіт з виправлення суміжних ділянок, перемовин з органами місцевого самоврядування, станом на 23.12.2021 замовник отримав матеріали і підписав акт здачі-приймання технічної документації, витягів з ДЗК та витягів з ДРРП додатково на 1 земельну ділянку на загальну площу 4,7197 га. На цей момент виконання склало по 48 ділянках на площу 195.3161 га, що складає 95.87%.

Відповідач підкреслює, що позивач підписавши вказані акти підтвердив, що вказана вище документація відповідає умовам договору і належним чином оформлена. Сторони взаємних претензій не мають один до одного.

З врахуванням всіх обставин, які суттєво вплинули на хід та терміни виконання робіт, товариством було підготовлено матеріали та надіслано клопотання з метою пролонгації договору від 06.11.2021 року. Однак, така додаткова угода не була підписана позивачем.

Відповідач стверджує, що тільки станом на серпень 2022 узгоджено здачу матеріалів послуг згідно п. 6.1. договору від 06.11.2020, а він й надалі виконує свої зобов`язання за договором.

На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви позивача у повному обсязі.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. 18.06.2020 Берегівською районною державною адміністрацією Закарпатської області своїм розпорядженням №177 на підставі звернення позивача від 28.05.2020 (а. с. 174 - 176, том 1) було надано дозвіл позивачу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі в межах сільських рад, вказаних в такому розпорядженні (а. с. 172 - 173, том 1).

06.11.2020 між сторонами було укладено договір на закупівлю послуг №Л/П-20482/НЮ (а. с. 7 - 17, том 1) (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору, виконавець (відповідач) зобов`язується надати послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки в термін визначений п. 5.5. договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги відповідно до умов договору.

Інформація щодо земельних ділянок, їх місце розташування та адреси, щодо яких здійснюється закупівля послуг, визначена у Додатку №1, який є невід`ємною частиною договору (п. 1.2).

Результатом надання послуг - є реєстрація права постійного користування земельною ділянкою АТ "Укрзалізниця" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Витяг з ДРРП передається виконавцем замовнику разом з документами і матеріалами, передбаченими п. 2.3. договору (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, склад послуги з оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку: 2.2.1. на підставі довіреності, виданої уповноваженими представниками замовника, отримати дозвіл (згоду) органів державної виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування на розробку документації із землеустрою (в т.ч. підготовка графічних матеріалів з позначенням місця розташування земельних ділянок з їх орієнтовними розмірами площі); 2.2.2. на підставі згоди уповноваженого органу, здійснити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до вимог ст. 55 ЗУ "Про землеустрій"; 2.2.3. здійснити погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами); 2.2.4. затвердити технічну документацію із землеустрою; 2.2.5. здійснити реєстрацію земельної ділянки в ДРРП відповідно до вимог ЗУ "Про державний земельний кадастр" і т.д.; 2.2.6. на підставі довіреності, виданої уповноваженими представниками замовника, здійснити реєстрацію права постійного користування земельними ділянками залізниці в ДРРП; 2.2.7. встановити межові знаки, відповідно до вимог інструкції.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що документи і матеріали, які повинні бути передані замовнику після закінчення надання послуги:

- технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в паперовому вигляді;

- правовстановлюючі документи в паперовому вигляді, що підтверджують право постійного користування земельною ділянкою АТ "Укрзалізниця".

Згідно п. 2.5.2. договору, виконавець зокрема гарантує своєчасне усунення недоліків, дефектів (недоробок), виявлених під час прийняття таких послуг та/або реєстрації права користування в органах державної влади протягом 20 календарних днів з моменту встановлення невідповідності такого документа.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна договору становить 399 999.00 грн. згідно Додатку №2 до договору.

Замовник здійснює розрахунок за надані послуги за умови наявності належним чином оформленого акта приймання-передачі послуг, витягу з ДРПП, який підтверджує факт реєстрації права постійного користування земельною ділянкою АТ "Укразалізниця" в ДРРП та інших документів, передбачених п. 2.3. договору протягом 45 банківських днів після їх оформлення та підписання.

Відповідно до п. 4.1.2. договору передбачено, що замовник має приймати надані послуги згідно з актом приймання-передачі послуг у порядку та на умовах, визначених договором.

Виконавець в свою чергу має забезпечити надання послуг у строки, визначені п. 5.5. договору (п. 4.3.1. договору).

Пунктом 4.3.5. договору виконавець має своєчасно забезпечити супровід документації при переоформленні правовстановлюючих документів на право постійного користування земельними ділянками АТ "Укрзалізниця" у строки, встановлені договором.

Виконавець має в п`ятиденний термін з моменту виконання кожної складової послуги, визначеної п. 2.2. цього договору, направити на електронну пошту зазначену в реквізитах замовника інформацію щодо стану її виконання (п. 4.3.6. договору).

Відповідно до п. 4.3.7. договору, виконавець (відповідач) має негайно письмово інформувати замовники про ускладнення, які виникають у ході надання послуг або про наявність обставин, що впливають на якість послуг, строки надання послуг чи ведуть до відхилення від умов, визначених у цьому договорі, протягом 1 дня з моменту виникнення таких обставин.

Виконавець має право своєчасно отримати всю необхідну для надання послуг документацію, письмові заявки, довіреності від замовника для вчасного та якісного надання послуг (п. 4.4.2. договору).

Згідно п. 5.1. договору, датою початку надання послуг є дата надання на електронну адресу виконавця, зазначену в реквізитах сторін, заявки замовника, на всі земельні ділянки, визначені додатком №1 до договору, яка вважається дозволом на надання послуг та підтвердженням замовника д приймання послуг.

Відповідно до п. 5.5. договору, строк виконання та надання послуг безпосередньо до досягнення кінцевої мети договору - не більше 6 місяців з дати надання на електронну адресу виконавця, заявки замовника.

За результатами наданих послуг визначених п. 2.2. договору по кожній земельній ділянці, разом з документами визначеними п. 2.3. договору, виконавець надає замовнику 2 примірники акта приймання - передачі послуг, які підписані з його сторони, для підписання замовником. Надання акта без документів, вказаних в п. 2.3. договору, не є підставою для його підписання та оплати наданих послуг замовником (п. 6.1. договору).

Згідно до положень п. 7.1. договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором.

За порушення виконавцем строків надання послуг, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від загальної вартості послуг землевпорядних робіт з оформлення/пере

оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, по якій допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того за прострочення понад 30 днів виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 відсотків від вказаної вартості (п. 7.3. договору).

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язань за договором (п. 7.8. договору).

Розділом 8 договору передбачено дію та порядок застосування форс-мажорних обставин.

Згідно п. 11.1. договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 року, а в частині розрахунків до повного виконання їх сторонами.

Усі зміни та доповнення до договору, а також його розірвання у випадках, передбачених договором та чинним законодавством, оформляються у письмовій формі шляхом укладення додаткових угод до договору, і вважаться дійсними після їх підписання уповноваженими представниками обох сторін. Усі додатки та доповнення до договору є його невід`ємною частиною.

Суд зазначає, що в реквізитах договору (розділ 14) зазначені наступні електронні адреси сторін, а саме замовник (позивач) - , виконавець (відповідач) - .

Додатком №1 до договору (а. с. 15, том 1) передбачено інформацію щодо земельних ділянок.

Додатком №2 до договору (а. с. 16, том 1) передбачено вартість наданих послуг.

3.2. Судом встановлено, що позивач 10.11.2020 інформував відповідача та просив виконати реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою АТ "Укрзалізниця" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, зокрема на земельні ділянки орієнтовною площею 203.2400 га, які знаходяться в Закарпатській області, Берегівський район (а. с. 18, том 1).

Судом встановлено, що даний лист - заявка був направлений позивачем відповідачу 17.11.2020 о 13:14 на електронну адресу, вказану ним в реквізитах договору, а саме: (а. с. 19, том 1).

24.11.2020 позивач направив відповідачу лист (а. с. 165 - 170, том 1), яким долучив додатками з метою виконання умов договору від 06.11.2020, документи, які є необхідними для виконання відповідачем своїх обов`язків за договором.

Судом встановлено, що на виконання вимог договору, відповідач направляв позивачу на електронну адресу, вказану ним в реквізитах позовної заяви - , звіт від 08.12.2020 (а. с. 171, том 1) та звіт від 22.12.2020 (а. с. 177, том 1).

Також позивачем відповідачем долучено до матеріалів відзиву звіти по виконанню робіт за 2021 - 2022 рік за вказаним вище договором (а. с. 179 - 219, том 1), однак не долучив доказів, які б підтверджували направлення таких звітів за адресою позивача, вказаною ним в реквізитах позовної заяви.

24.02.2021 позивачем направлявся відповідачу лист (а. с. 234 - 235, том 1), яким долучав оригінал довіреності на працівників відповідача.

23.03.2021 відповідачем направлявся голові Закарпатської облдержадміністрації лист (а. с. 241 - 242, том 1), в якому він просив надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту.

26.04.2021 Берегівською районною державною адміністрацією Закарпатської області було видано розпорядження №116 (а. с. 249, том 1), яким надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та території вказаних в розпорядженні сільських рад.

28.04.2021 позивач адресував відповідачу лист, в якому вказав, що з метою недопущення понесення зі сторони відповідача додаткових витрат відповідно до договору (п. 7.3. договору), він просить відповідача прискорити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок АТ "Укрзалізниця" для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту в межах Берегівського району Закарпатської області та в межах смт. Батьово Закарпатської області.

12.05.2021, фактично за декілька днів до спливу строку надання послуг відповідачем, передбаченого вказаним вище договором, Закарпатською обласною державною адміністрацією було видано розпорядження №398 (а. с. 250 - 251, том 1), яким надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та території вказаних в розпорядженні населених пунктів.

Судом встановлено, що після видачі відповідного розпорядження Закарпатською обласною державною адміністрацією вказаного розпорядження від 12.05.2021, відповідач в травні - червні 2021 року (а. с. 1 - 7, том 2) направляв селищним/сільським/міським радам клопотання, якими просив прийняти до розгляду технічні документації на ділянки.

В липні - серпні 2021 року позивач своїми наказами (а. с. 9 - 13) затверджував відповідну технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

02.09.2021 між сторонами був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 16 - 18, том 2), яким було передано позивачу 40 технічних документацій щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 40 витягів з Державного земельного кадастру, 40 витягів з ДРРП на загальну площу 166.8199 га.

02.09.2021 між сторонами також був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 19 - 20, том 2), яким було передано позивачу 5 технічних документацій щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 5 витягів з Державного земельного кадастру, 5 витягів з ДРРП на загальну площу 11.7623 га.

27.10.2021 між сторонами також був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 21 - 22, том 2), яким було передано позивачу 2 технічних документацій щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 2 витягів з Державного земельного кадастру, 5 витягів з ДРРП на загальну площу 12.0142 га.

23.12.2021 між сторонами також був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 23 - 24, том 2), яким було передано позивачу 1 технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 1 витяг з Державного земельного кадастру, 1 витяг з ДРРП на загальну площу 4.7197 га.

3.3. 01.11.2021 відповідач направляв позивачу клопотання, яким просив продовжити термін виконання робіт мінімально до 31.12.2021 року (а. с. 27 - 31, том 2).

Клопотанням від 01.11.2021 (а. с. 32 - 36, том 2) відповідач просив зафіксувати позивача стан виконання робіт на загальну площу 190.5964 га.

02.02.2022 позивач направив відповідачу лист (а. с. 164, том 1), в якому проінформував його про те, що оскільки дата підписання договорів 06.11.2020, то строк їх дії закінчився ще 05.11.2021 року.

3.4. Судом встановлено, що 08.08.2022 сторонами були підписані акти приймання - передачі послуг на земельні ділянки (а. с. 21 - 118, том 1) за вказаним вище договором на загальну суму 393 449.16 грн. У вказаних актах зазначається про те, що документація задовольняє умовам договору і технічному завданню та належним чином оформлена. Сторони взаємних претензій не мають.

Також 08.08.2022 між сторонами також був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 25 - 26, том 2), яким було передано позивачу 1 технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 1 витяг з Державного земельного кадастру, 1 витяг з ДРРП на загальну площу 5.4729 га.

3.5. 23.12.2021, 22.02.2022 та 02.05.2022 відповідач направляв позивачу на його електронну адресу, зазначену у реквізитах договору, звіти про хід виконання робіт на виконання умов договору (а. с. 34 - 36, том 2).

3.6. Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши та дослідивши докази, які в ній містяться, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

3.7. Норми законодавства, які підлягають застосуванню.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини.

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 525. Недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання

1. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 527. Виконання зобов`язання належними сторонами

1. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

2. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 612. Прострочення боржника

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

2. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Стаття 614. Вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання

1. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

2. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

3. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Стаття 615. Одностороння відмова від зобов`язання

1. У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

2. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

3. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Стаття 617. Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання

1. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Стаття 624. Збитки і неустойка

1. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

2. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою.

3. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 626. Поняття та види договору

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 631. Строк договору

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 901. Договір про надання послуг

1. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Стаття 905. Строк договору про надання послуг

1. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Господарський кодекс України.

Стаття 173. Господарське зобов`язання.

1. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 198. Виконання грошових зобов`язань

3. Відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Стаття 202. Загальні умови припинення господарських зобов`язань

1. Господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Стаття 216. Господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин

1. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 217. Господарські санкції як правовий засіб відповідальності у сфері господарювання

1. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

2. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Стаття 222. Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності

1. Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Стаття 230. Штрафні санкції

1. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

2. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Стаття 232. Порядок застосування штрафних санкцій

6. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 233. Зменшення розміру штрафних санкцій

1. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

2. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

3.8. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Як встановлено судом, 06.11.2020 між сторонами було укладено договір на закупівлю послуг №Л/П-20482/НЮ (а. с. 7 - 17, том 1) (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору, виконавець (відповідач) зобов`язується надати послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки в термін визначений п. 5.5. договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги відповідно до умов договору.

Результатом надання послуг - є реєстрація права постійного користування земельною ділянкою АТ "Укрзалізниця" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Витяг з ДРРП передається виконавцем замовнику разом з документами і матеріалами, передбаченими п. 2.3. договору (п. 1.3. договору).

Згідно п. 5.1. договору, датою початку надання послуг є дата надання на електронну адресу виконавця, зазначену в реквізитах сторін, заявки замовника, на всі земельні ділянки, визначені додатком №1 до договору, яка вважається дозволом на надання послуг та підтвердженням замовника д приймання послуг.

Відповідно до п. 5.5. договору, строк виконання та надання послуг безпосередньо до досягнення кінцевої мети договору - не більше 6 місяців з дати надання на електронну адресу виконавця, заявки замовника.

Суд зазначає, що 10.11.2020 інформував відповідача та просив виконати реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою АТ "Укрзалізниця" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, зокрема на земельні ділянки орієнтовною площею 203.2400 га, які знаходяться в Закарпатській області, Берегівський район (а. с. 18, том 1).

Судом встановлено, що даний лист - заявка був направлений позивачем відповідачу 17.11.2020 о 13:14 на електронну адресу, вказану ним в реквізитах договору, а саме: (а. с. 19, том 1) на виконання п. 5.1. вказаного вище договору.

Відтак, згідно умов договору, строк виконання та надання послуг виконавцем завершився 17.05.2021 року. Тобто, за умовами такого договору, виконавцем повинні були надані всі послуги за таким договором не пізніше 17.05.2021 року.

Як встановлено судом, такі послуги не були надані виконавцем в строк, зазначений у договорі. Матеріалами справи підтверджено, що відповідні акти приймання - передачі послуг за договором були підписані відповідно 02.09.2021 та 08.08.2022 року.

Згідно до положень п. 7.1. договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором.

За порушення виконавцем строків надання послуг, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від загальної вартості послуг землевпорядних робіт з оформлення/пере

оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, по якій допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того за прострочення понад 30 днів виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 відсотків від вказаної вартості (п. 7.3. договору).

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. 230 ГКУ, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 27 662.24 грн. (395 174.80 грн. х 7% = 27 662.24 грн.) та пеню в розмірі 48 606.50 грн. (395 174.80 грн. х 0.1% х 123 = 48 606.50 грн.).

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язань за договором (п. 7.8. договору).

Разом з тим, суд не погоджується з розрахунками проведеними позивачем. Так, позивач розраховуючи пеню вказує, що кількість днів прострочення складає - 123 дні. Однак, суд зазначає, що кількість днів прострочення складає 107 днів, тому що прострочення відповідача почалось з 18.05.2021 (наступний день після завершення дії договору) і тривало до 02.09.2021 року.

Відповідач належними і допустимими доказами підтвердив, що 02.09.2021 між сторонами був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 16 - 18, том 2), яким було передано позивачу 40 технічних документацій щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 40 витягів з Державного земельного кадастру, 40 витягів з ДРРП на загальну площу 166.8199 га.

02.09.2021 між сторонами також був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 19 - 20, том 2), яким було передано позивачу 5 технічних документацій щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 5 витягів з Державного земельного кадастру, 5 витягів з ДРРП на загальну площу 11.7623 га.

Крім того, суд зазначає, що згідно положень ч. 1 ст. 617 ЦКУ, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 1 ст. 614 ЦКУ).

Як встановлено судом та підтверджується належними і допустимими доказами, відповідач вжив всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов`язання за укладеним вище договором.

Зокрема, відповідач не міг виконати вчасно покладені на нього обов`язки також і через обставини, які не залежали від нього. Так, зокрема, лише 26.04.2021 Берегівською районною державною адміністрацією Закарпатської області було видано розпорядження №116 (а. с. 249, том 1), яким надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та території вказаних в розпорядженні сільських рад.

12.05.2021, фактично за декілька днів до спливу строку надання послуг відповідачем, передбаченого вказаним вище договором, Закарпатською обласною державною адміністрацією було видано розпорядження №398 (а. с. 250 - 251, том 1), яким надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та території вказаних в розпорядженні населених пунктів.

Без даних отриманих дозволів, відповідач не міг виконувати покладені на нього за договором обов`язки. Відтак, оскільки такі розпорядження були видані фактично перед завершенням дії договору, то відповідач не міг вчасно надати позивачу послуги через обставини, які не залежали від нього. Такі обставини, які склалися не дали можливість відповідачу належним чином проводити свою господарську діяльність, тобто в даному випадку вони є надзвичайними.

Судом встановлено, що після видачі відповідного розпорядження Закарпатською обласною державною адміністрацією вказаного розпорядження від 12.05.2021, відповідач в травні - червні 2021 року (а. с. 1 - 7, том 2) направляв селищним/сільським/міським радам клопотання, якими просив прийняти до розгляду технічні документації на ділянки.

Крім того, суд звертає увагу на суперечливу поведінку позивача.

Так, в липні - серпні 2021 року (після завершення дії договору) позивач своїми наказами (а. с. 9 - 13) затверджував відповідну технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Крім того, судом встановлено, що 01.11.2021 відповідач направляв позивачу клопотання, яким просив продовжити термін виконання робіт мінімально до 31.12.2021 року (а. с. 27 - 31, том 2).

02.02.2022 позивач направив відповідачу лист (а. с. 164, том 1), в якому проінформував його про те, що оскільки дата підписання договорів 06.11.2020, то строк їх дії закінчився ще 05.11.2021 року. Посилаючись на положення ст. 631 ЦКУ, позивач вказав, що додаткові угоди можуть бути укладені лише до діючих договорів.

Тобто, позивач після завершення дії договору продовжував вчиняти дії за таким договором та реалізовувати свої права, зокрема своїми наказами (а. с. 9 - 13) затверджував відповідну технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), однак не уклав додаткових угод для продовження його дії.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до положень п. 5.5. договору, строк виконання та надання послуг безпосередньо до досягнення кінцевої мети договору - не більше 6 місяців з дати надання на електронну адресу виконавця, заявки замовника. Відповідач інформував позивача про неможливість надання послуг протягом 6 місяців з моменту отримання заявки та про те, що для досягнення кінцевої мети договору, а саме здачі всього обсягу послуг, йому необхідний додатковий строк. Однак, саме позивач відмовився продовжувати дію такого договору, однак продовжив реалізовувати свої права за таким договором.

Зокрема, ще додатково 08.08.2022 сторонами були підписані акти приймання - передачі послуг на земельні ділянки (а. с. 21 - 118, том 1) за вказаним вище договором на загальну суму 393 449.16 грн. У вказаних актах зазначається про те, що документація задовольняє умовам договору і технічному завданню та належним чином оформлена. Сторони взаємних претензій не мають.

Також 08.08.2022 між сторонами також був підписаний акт здачі - приймання технічної документації (а. с. 25 - 26, том 2), яким було передано позивачу 1 технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок; 1 витяг з Державного земельного кадастру, 1 витяг з ДРРП на загальну площу 5.4729 га.

Даними доказами підтверджується, що відповідач і на далі продовжує виконувати свої зобов`язання за договором, а позивач, приймаючи такі послуги, не сприяє відповідачеві в інтересах реалізації своїх прав, відмовляючись поновити чи продовжити дію договору. Позивач не заперечував у поданих поясненнях, що і на далі продовжує отримувати послуги за вказаним договором.

Відтак, суд доходить висновку щодо того, що відповідач не має нести відповідальність перед позивачем у вигляді сплати штрафу та пені через те, що він є невинуватим, оскільки довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного та вчасного виконання зобов`язання, яке, в свою чергу, не могло бути виконано вчасно через обставини, які не залежали від нього.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦКУ). Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач належними і допустимими доказами довів відсутність своєї вини в порушенні зобов`язання. Відповідач долучив додатками до відзиву копії звітів, які надсилав на електронну адресу позивача, вказану ним в реквізитах позовної заяви, в яких зокрема вказував на хід виконання робіт і неможливість досягнення мети договору вчасно і в строк, передбачений договором через причини, які не залежали від нього.

Відповідно до частин 1, 2 статті 218 ГКУ підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, суд зазначає, що п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд вказує, що позивач дізнався про своє порушене право в день підписання перших актів приймання - передачі наданих послуг, а саме 02.09.2021 року. Суд підкреслює, що саме цією датою датуються перші акти приймання - передачі наданих послуг, які підтверджують надання послуг відповідачем позивачу із простроченням строків, вказаних в п. 5.5. спірного договору. Відтак, позивач на той момент вже знав про своє порушене право і мав право звертатися до суду для стягнення штрафу і неустойки до 02.09.2022 року. Позовна ж заява позивача надійшла до суду 20.01.2023 року.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенню позову повністю.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

IV. Розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №287 від 18.01.2023 року (а. с. 137, том 1).

Таким чином, судові витрати слід покласти на позивача повністю згідно п. 2 ч. 4 та п. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Копію рішення направити сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза