ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023м. ДніпроСправа № 904/4659/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігороваї Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Павлоград, Дніпропетровська область в інтересах держави в особі:

позивача-1: Вербківської сільської ради, с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

позивача-2: Виконавчого комітету Вербківської сільської ради, с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів.

Представники:

від прокуратури: Федотова О.П., прокурор відділу;

від позивача-1: не з`явився;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача: Михайлишина О.В., адвокат.

ПРОЦЕДУРА:

Керівник Павлоградської окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради (далі - позивач-1) та Виконавчого комітету Вербківської сільської ради (далі - позивач-2) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - відповідач), у якій просить (з урахуванням зміненої (уточненої) позовної заяви (1т. - арк.169-194):

1) визнати недійсною додаткову угоду №2 від 26.11.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ А-2, м. Дніпро, 49000);

2) визнати недійсною додаткову угоду №3 від 27.11.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000);

3) визнати недійсною додаткову угоду №4 від 30.11.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000);

4) визнати недійсною додаткову угоду №5 від 22.12.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000);

5) визнати недійсною додаткову угоду №7 від 27.01.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000);

6) визнати недійсною додаткову угоду №8 від 27.01.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ.А-2, м. Дніпро, 49000);

7) визнати недійсною додаткову угоду №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ.А-2, м. Дніпро, 49000);

8) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Виконавчого комітету Вербківської сільської ради грошові кошти в сумі 146 064 грн.00 коп. у вигляді застосування наслідків недійсності додаткових угод № 2 від 26.11.2020, № 3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, № 5 від 22.12.2020, № 7 від 27.01.2021, № 8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору № 41DB497-569-20 від 05.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 11.01.2023 о 11:00 год.

Підготовче судове засідання, призначене на 11.01.2023, не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя Бєлік В.Г., в провадженні якої перебуває дана справа, з 10.01.2023 по 13.01.2023 включно була у відрядженні, про що сторін було повідомлено телефонограмою, щодо дати наступного слухання справи буде повідомлено додатково ухвалою суду.

21.12.2022 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" надійшов відзив на позовну заяву.

16.01.2023 від прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

16.01.2023 від прокуратури до суду надійшла змінена (уточнена) позовна заява.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 підготовче судове засідання призначено на 09.02.2023 о 10:40 год.

02.02.2023 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" надійшли заперечення.

07.02.2023 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від прокуратури надійшли письмові пояснення.

08.02.2023 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача-1 - Вербківської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

08.02.2023 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від позивача-2 - Виконавчого комітету Вербківської сільської ради Виконавчого комітету Вербківської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 13.03.2023 та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 06.03.2023 о 11:00 год.

28.02.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від Павлоградської окружної прокуратури надійшли додаткові пояснення за вих. №04/63-1004 від 27.02.2023.

У підготовчому судовому засіданні 06.03.2023 представниками прокуратури та відповідача зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2023 о 10:20 год.

28.03.2023 оголошено перерву до 02.05.2023 о 11:00 год.

02.05.2023 оголошено перерву до 08.05.2023 о 11:30 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 08.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція прокурора

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на укладення додаткових угод №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Прокурор зазначив, що додатковими угодами №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 неодноразово збільшувалася ціна за одиницю товару (тобто, за 1 000 кубічних метрів).

Підставою для підвищення ціни та укладення вищевказаних додаткових угод, стало надсилання ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради листів Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків (далі - ДП ДержзовнІшінформ).

Ціна за указаними додатковими угодами поставки збільшилася більше, ніж на 10% за 1000 кубічних метрів побутового газу, загалом, від часу укладення договору поставки від 05.02.2020 по 26.02,2021 збільшилася на 76,65% від прийнятої замовником цінової пропозиції ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ та у подальшому обумовленої ціни основного договору.

На думку прокурора, додаткові угоди №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладені з порушенням вимог чинного законодавства про публічні закупівлі, оскільки не містять обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, тому мають бути визнанні судом недійсними.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення вимог заперечує у повному обсязі вважаючи, що в прокурора відсутні підстави для здійснення представництва інтересів держави в особі Вербківської сільської ради та Виконавчого комітету Вербківської сільської ради, оскільки прокурором не було надано до суду відповідних доказів, які б підтверджували статус Позивача-1 та Позивача-2, як головного розпорядника коштів місцевого бюджету, якому було надано відповідне бюджетне призначення з урахування кількості, часових та цільових обмежень, також не було надано доказів джерела фінансування, за рахунок яких були сплачені послуги за постачання природного газу за спірним договором. Відповідно до п.5.3 Статуту Позивача-1 бюджетні кошти (кошти місцевого бюджету) є лише одним з джерел формування майна та коштів підприємства.

Відповідач зазначає, що коливання цін на ринку товарів відбулося і це підтверджується долученими копіями довідок Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків, а чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на ринку товарів, а саме:

- від 13.11.2020 № 122/210, згідно з яким вартість природного газу у період з листопад 2020 року складала 7620,00-8851,89 грн. за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ.;

- від 26.11.2020 №122/232, згідно з яким вартість природного газу у період за листопад 2020 року складала 7500,00-8851,89 грн. за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ, є навіть нижчою, ніж зазначена у попередньому листі ДП Держзовнішінформ від

13.11.2020 №122/210;

- від 04.12.2020 №122/258 та від 21.12.2020 №122/296, згідно з яким вартість природного газу станом на грудень 2020 року складала 7950,00-8691,00 грн. за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ;

- від 15.01.2021 №122/23 та від 22.01.2021 №122/52, згідно з якими вартість природного газу станом насічень2021 року складала8100,00-10363,89 грн. за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Під час вжиття заходів представницького характеру Павлоградською окружною прокуратурою встановлено, що у грудні 2019 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради проведено відкриті торги щодо закупівлі природного газу у обсязі 161 754 кубічних метрів із оголошеною вартістю 1 938 455 грн. 00 коп.

Відповідно до тендерної документації на закупівлю, затвердженої протоколом тендерного комітету від 27.12.2019, оцінка конкурсних пропозицій здійснюється за одним критерієм Ціна.

За результатами розгляду тендерних пропозицій (протокол тендерного комітету №68 від 27.12.2019) тендерну пропозицію Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" визнано переможцем і остаточною піною 824 945 грн 40 коп.

У подальшому, 05.02.2020, за результатами публічної закупівлі №UА-2019-12-27-001960-b, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - постачальник, відповідач) та Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (далі - споживач, позивач-2) укладено договір № 41DB497-569-20 на постачання природного газу (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2020 році природний газ ДК 021:20-7 Природний газ, постачання природного газу (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 1.2. договору встановлено річний плановий обсяг постачання газу до 161754,00 куб.м.

Планові обсяги постачання газу по місяцях протягом 2020 року у межах встановленого пунктом 1.2 договору обсягу визначені сторонами у пункті 1.3 договору, а саме: лютий 40000,00 куб.м; березень 30000,00 куб.м; квітень 2000,00 куб.м; жовтень 15000,00 куб.м; листопад 30000,00 куб.м; грудень 44754,00 куб.м.

Відповідно до пункту 3.2. договору ціна за 1 куб. метр природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності становить 4,25000 гривень без урахування податку на додану вартість; податок на додану вартість становить 0,85000 гривень; всього ціна газу за 1 куб. метр становить 5,10000 гривень.

Згідно з пунктом 3.3. договору ціна, зазначена в пункті 3.2 договору, може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до пункту 3.4. договору сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Очікувана сума договору становить 824945,40 грн, у т.ч. ПДВ - 20% (п. 3.5 договору).

Відповідно до пункту 9.1 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" в інформаційній платформі Оператора ГТС до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно додаткової угоди № 1 від 10.02.2020 до указаного договору поставки від 05.02.2020. внесені зміни до договору, а саме договір доповнено п.2.6.8, де визначено місце поставки товару, решта умов залишилась незмінною.

У подальшому, додатковими угодами №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 неодноразово збільшувалася ціна за одиницю товару (тобто, за 1 000 кубічних метрів).

Так, відповідно до додаткової угоди №2 від 26.11.2020 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20, збільшено ціну газу за 1 кубічний метр газу до 4,67075 грн. без ПДВ та 5,60490 грн. з ПДВ (або 5604,90 грн. за 1000 кубічних метрів газу з ПДВ).

Відразу, наступного дня, укладено додаткову угоду №3 від 27.11.2020 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20, згідно якої збільшено ціну газу за 1 кубічний метр газу до 5,133154 грн. без ПДВ та 6,159785 грн. з ПДВ (або 6159,785 грн. за 1000 кубічних метрів газу з ПДВ).

Підставою для підвищення ціни та укладення вищевказаних додаткових угод, стало надсилання ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради листів Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків (далі - ДП Держзовнішінформ) від 13.11.2020 № 122/210 згідно з яким вартість природного газу у період з листопад 2020 року складала 7620,00-8851,89 грн. за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ.

Ціна за указаними додатковими угодами поставки збільшилася більше, ніж на 10% за 1000 кубічних метрів побутового газу.

Крім того, згідно додаткової угоди №4 від 30.11.2020 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20, знову збільшено ціну газу за 1 кубічний метр газу до 5,641335 грн. без ПДВ та 6,769603 грн. з ПДВ (або 6769,60 грн. за 1000 кубічних метрів газу).

Підставою для підвищення ціни та укладення вищевказаних додаткових угод, стало надсилання ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради листів ДП Держзовнішінформ від 26.11.2020 №122/232, згідно з яким вартість природного газу у період за листопад 2020 року складала 7500,00-8851,89 грн. за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ, є навіть нижчою, ніж зазначена у попередньому листі ДП Держзовнішінформ від 13.11.2020 № 122/210.

Ціна за указаною додатковою угодою поставки повторно збільшилася на 10% за 1000 кубічних метрів побутового газу.

Також, згідно додаткової угоди №5 від 22.12.2020 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20, знову збільшено ціну газу за 1, 000 кубічний метр газу до 6,204905 гри. без ПДВ та 7,445856 грн. з ПДВ (або 7445,86 грн. за 1000 кубічних метрів газу).

Підставою для підвищення піни та укладення вищевказаних додаткових угод, стало надсилання ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради листів ДП Держзовнішінформ від 04.12.2020 №122/258 та від 21.12.2020 №122/296, згідно з яким вартість природного газу станом на грудень 2020 року складала 7950,00-8691,00 грн. за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ.

Водночас, ціна за указаною додатковою угодою поставки повторно збільшилася на 10% за 1000 кубічних метрів побутового газу.

Згідно додаткової угоди №6 від 23.12.2020 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41 ОВ497-569-20, сторони домовились продовжити строк дії договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20 до 31.01.2021.

Як вбачається із додатковою угоди №7 від 27.01.2021 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20, знову збільшено ціну газу за 1, 000 кубічний метр газу до 6.825389 грн. без ПДВ та 8,190467 грн. з ПДВ (або 8190,47 грн. за 1000 кубічних метрів газу).

Підставою для підвищення ціни та укладення вищевказаних додаткових угод, стало надсилання ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради листів ДП Держзовнішінформ від 15.01.2021 №122/23 та від 22.01.2021 №122/52, згідно з якими вартість природного газу станом на січень 2021 року складала 8100,00-10363,89 грн, за 1 тис. кубічних метрів з ПДВ.

Ціна за указаною додатковою угодою поставки повторно збільшилася на 10% за 1000 кубічних метрів побутового газу.

Згідно додаткової угоди №8 від 27.01.2021 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20, сторони домовились продовжити строк дії договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20 до 28.02.2021 та залишили ціну газу за 1, 000 кубічний метр газу, згідно додаткової угоди №7 - 6,825389 грн. без ПДВ та 8,190467 грн. з ПДВ (або 8190,47 грн. за 1000 кубічних метрів газу).

Ціна за указаною додатковою угодою поставки повторно збільшилася на 10% за 1000 кубічних метрів побутового газу.

Згідно додаткової угоди №10 від 26.02.2021 до указаного договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20, сторони домовились продовжити строк дії договору поставки природного газу від 05.02.2020 №41DB497-569-20 до 31.03.2021 та знову збільшили ціну газу за 1,000 кубічний метр газу до 7.507922 грн. без ГІДВ та 9,009506 гри. з ПДВ (або 9009,51 гри. за 1000 кубічних метрів газу).

Останнє підвищення ціни на газ до указаного договору поставки природного газу від 05.02,2020 №41DB497-569-20 згідно додаткової угоди №10 від 26.02.2021 взагалі відбулося безпідставно, без надсилання ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради будь-яких листів та/або пропозицій, а саме підвищення ціни встановлено по факту надсилання тільки додаткової у годи на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради, без будь-яких перемовин.

Таким чином, ціна за указаною додатковою угодою поставки повторно збільшилася на 10% за 1000 кубічних метрів побутового газу.

Ціна за указаними додатковими угодами побутового газу, загалом, від часу укладення договору поставки від 05.02.2020 по 26.02,2021 збільшилася на 76,65% від прийнятої замовником цінової пропозиції ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ та у подальшому обумовленої ціни основного договору.

На думку прокурора, додаткові угоди №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладені з порушенням вимог чинного законодавства про публічні закупівлі, оскільки не містять обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, тому мають бути визнанні судом недійсними.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо представництва прокурором інтересів держави в даній справі.

Керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області звертається до господарського суду Дніпропетровської області на виконання наданих ст. 131-1 Конституції України, ст.23 Закону України Про прокуратуру повноважень, з метою захисту інтересів держави, порушених неправомірним використанням бюджетних коштів.

Статтею 131' Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи Інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Поняття орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження процесуальної дії (відповідні функції). Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Нездійснення захисту має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Невжиття органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповіли повноваження, заходів щодо захисту інтересів територіальної громади та поновлення її прав, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.02.2019 (справа № 915/20/18) дійшов однозначного висновку про можливість представництва органами прокуратури в суді органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 5.6 постанови від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 Верховним Судом встановлено, що прокурор не повинен встановлювати причини невиконання уповноваженими державою органами відповідних функцій у спірних відносинах.

Пунктами 4, 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08,04.1999 у справі № 1-1/99 визначено, що інтереси держави є оціночним поняттям, а отже прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах і може здійснювати представництво в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.201 8 у справі №806/1000/17).

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Вербківська сільська рада Павлоградського райну Дніпропетровської області та виконавчий комітет Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, посадові особи яких не вживають заходів щодо захисту інтересів держави, порушених нсправомірниим використанням бюджетних коштів, з огляду на наступне.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селиша, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно з ч. ч. 1,4 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 8 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Сільські, селищні, міські ради, відповідно до ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

З огляду на те, що Вербківською сільською радою та виконавчим комітетом Вербківської сільської ради, як представниками інтересів територіальної громади села Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, уповноваженими здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах, не вжито реальних заходів до попередження та усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, даний позов пред`явлено Павлоградською окружною прокуратурою в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради та виконавчого комітету Вербківської сільської ради. Крім того, виконавчий комітет Вербківської сільської ради визначено позивачем у справі, враховуючи той факт, що договір за результатами публічної закупівлі укладено з боку держави саме ним. тому кошти, що стягуються з відповідача, повинні бути перераховані саме виконавчому комітету Вербківської сільської ради, як стороні договору поставки природного газу №41DB497-569-20 від 05.02.2020.

Як вбачається із п.27 ч.1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

А тому, враховуючи, що замовником та платником коштів за договором про закупівлю є виконавчий комітет Вербківської сільської ради, то відповідно до п.27 ч.1 ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні розпорядником коштів місцевого бюджету на придбання товарів за вищевказаною закупівлею є Вербківська сільська рада, оскільки саме до її виключної компетенції відноситься прийняття рішень щодо передачі коштів з місцевого бюджету на будь-які потреби, відповідно остання визнана також позивачем за даним позовом.

Порушення процедури публічних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів, спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення права комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами), що належить їй. як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і як наслідок не відповідає суспільному інтересу.

Крім того, у вказаних правовідносинах зачіпаються інтереси значної кількості дітей, витрачання з метою максимальної ефективності коштів органу місцевого самоврядування, гарантування них принципів державою, слід звернути увагу на дотримання принципу розумного (законного) очікування легітимності діяльності публічної влади власника на охорону майна. Зазначене підриває фінансово-економічні основи держави.

З урахуванням викладеного, у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 145 Конституції України, права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Варто зазначити, що дійсно інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, в тому числі шляхом подання відповідних позовних заяв, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відповідні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/19, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16 та у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №904/71/19, від 14.01.2021 у справі 911/1137/19, від 13.01.2021 у справі №918/388/19, від 12.01.2021 у справі № 922/526/19.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного королівства суд проголосив, що засіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Звернення керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області до суду з позовом, у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави в особі Вербківської сільської ради та виконавчого комітету Вербківської сільської ради враховуючи, що уповноважені органи самостійно не звернулися до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури с тим суб`єктом, що мас процесуальну можливість в даному випадку оскарження незаконних рішень уповноваженої особи замовника, стягнення коштів та поновлення прав територіальної громади села.

Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 904/9169/17.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено перелік способів захисту цивільних прав, які мають універсальних характер та можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав.

Разом з тим, законодавцем передбачено, що такий перелік не є вичерпним та надано право суду захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 3 ст. 16 ЦК України). Особа, законне право або інтерес якої порушено, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту.

Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.201 8 у справі № 904/9169/17.

Таким чином, при наявності загрози інтересам територіальної громади внаслідок порушення законодавства про закупівлі та не здійснення їх захисту відповідним органом місцевого самоврядування, органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме представництво органами прокуратури інтересів держави в особі Вербківської сільської ради та виконавчого комітету Вербківської сільської ради.

Саме неподання Вербківською сільською радою та/або виконавчим комітетом Вербківської сільської ради позову до суду свідчить про неналежне здійснення вказаними органами (установами) своїх повноважень.

Окрім цього, на адресу виконавчого комітету Вербківської сільської ради Дніпропетровської області та Вербківської сільської ради Павлоградською окружною прокуратурою направлялися запити №04/63- 1466вих-22 від 15.04.2022 та №04/63-1852вих-22 та 20.05.2022 про надання інформації щодо вжиття заходів для усунення порушень та відшкодування надмірно сплачених сум за договором поставки природного газу №41 РВ497-569-20 від 05.02.2020, на що тільки виконавчим комітетом Вербківської сільської ради листами від 26.04.2022 та 31.05.2022 надано відповіді, що останні не вбачають невідповідності умов укладених додаткових угод до договору постання природного газу №41DB497-569-20 від 05.02.2020, а тому не бачать підстав для вжиття будь-яких заходів для усунення порушень та відшкодування надмірно сплачених сум за договором поставки природного газу №41DB497-569-20 від 05.02.2020. Відповідей на вищевказані запити прокуратури саме від Вербківської сільської ради як органу місцевого самоврядування станом на теперішній час на адресу Павлоградської окружної прокуратури не надходило.

Схожа позиція задекларована у рішеннях Великої Палати Верховного Суду, а саме у постанові від 15.10.2019 під час розгляду справи №903/129/18 за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі сільської ради до фізичної особи-підприємця про зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду дійшла до наступної правової позиції, що незалежно від причин неспроможності самостійно звернутися до суду вже сам факт не звернення сільською радою до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічна правова позиція також міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.10.2019 у справі №911/1107/18, постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 91 1/1 110/18 та від 03.12.2019 у справі № 920/121/19.

Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наголошено, що прокурор, звергаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

До того ж встановлення причин не звернення до суду органом, на якого покладено відповідні повноваження, не є обов`язком прокурора у розумінні вимог процесуального законодавства України.

Водночас, уповноважені органи не здійснюють належним чином захист порушених інтересів держави, що виражено у невжитті посадовими особами заходів, спрямованих на усунення допущених Відповідачем порушень договірних зобов`язань, а також спрямованих на повернення безпідставно сплачених грошових коштів у розмірі 146 064 грн, що підтверджується листами №463 від 26.04.2022 та №586 від 31.05.2022.

Крім того, з метою виконання вимог ч.4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, Павлоградська окружна прокуратура повідомила Вербківську сільську раду та виконавчий комітет Вербківської сільської ради про наявність підстав для представництва інтересів держави та намір звернутися до суду з метою стягнення безпідставно отриманого доходу з ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ.

Таким чином, органи, уповноважені здійснювати захист інтересів держави в оспорюваних правовідносинах, фактично самоусунулись від виконання покладених на них повноважень та будь-які заходи, спрямовані на захист інтересів держави, не здійснювали, а претензійно-позовна робота, спрямована на стягнення безпідставно сплачених грошових коштів у розмірі 146 064 грн. в результаті укладення недійсних додаткових угод №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, уповноваженими органами та установами не проводилася, що свідчить про неналежне здійснення вказаними органами та установами своїх повноважень.

Отже, враховуючи вищевикладене, Вербківська сільська рада та виконавчий комітет Вербківської сільської ради достовірно обізнані про порушення вимог чинного законодавства, проте ними не вжито жодних заходів на усунення виявлених порушень, не дивлячись на те, що Павлоградською окружною прокуратурою грунтовно поінформовано указаний орган про наявність порушень інтересів громади.

Зазначене вище і стало підставою для звернення прокурора з відповідним позовом.

Отже, у цій справі прокурор, звертаючись з позовом до суду, дотримався передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

Щодо визнання недійсними додаткових угод.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За приписами ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України Про публічні закупівлі.

Цей Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі).

Згідно з пунктами 6, 11, 22 ст. 1 Закону України Про публічні закупівлі: договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. При цьому предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті. що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами ч. 4 ст. 41 вказаного Закону України Про публічні закупівлі умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Таким чином, Закон України Про публічні закупівлі встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Як встановив суд, позивач-2 та відповідач уклали Договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, відповідно до пункту 3.2. договору ціна за 1 куб. метр природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності становить 4,25000 гривень без урахування податку на додану вартість; податок на додану вартість становить 0,85000 гривень; всього ціна газу за 1 куб. метр становить 5,10000 гривень.

Згідно з пунктом 3.3. договору ціна, зазначена в пункті 3.2 договору, може змінюватися протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до пункту 3.4. договору сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Очікувана сума договору становить 824 945,40 грн, у т.ч. ПДВ - 20% (п. 3.5 договору).

Водночас згідно з Додатковими угодами №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 змінено істотні умови Договору, а саме: збільшено ціну газу за 1 кубічний метр газу. Фактично ціна за указаними додатковими угодами побутового газу, загалом, від часу укладення договору поставки від 05.02.2020 по 26.02.2021 збільшилася на 76,65% від прийнятої замовником цінової пропозиції ТОВ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ" та у подальшому обумовленої ціни основного договору.

Необхідність укладення оспорюваних Додаткових угод №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 обґрунтовано відповідачем коливанням цін на ринку товарів відбулося і це підтверджується долученими копіями довідок Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків, а чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на ринку товарів, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано листи Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків. Тобто оспорювані додаткові угоди були укладені на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Законом України Про публічні закупівлі не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Зокрема, у документі, який видає компетентний орган, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціна на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Однак постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (Постанова ОП КГС ВС у справі №927/491/19 від 18.06.2021).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Так, надані листи Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків не містять інформації щодо коливання ціни на електричну енергію в бік її збільшення. У ціновій довідці та експертних висновках наведені дані, які фактично не містять жодного підтвердження коливання вартості електричної енергії з дати укладання договору до моменту підписання додаткових угод та не є документальним обґрунтуванням зростання ціни вказаного товару. У листах не наведено розрахунок вартості електроенергії станом на попередні календарні дати, у тому числі на дати укладення додаткових угод та дані про коливання ціни електроенергії на ринку у вказані періоди, а лише наведено середньозважену ціну за різні періоди часу, що є відмінними за тривалістю, при цьому, їх порівняння включає й час, що передував укладенню самого Договору. Згідно з приміткою: довідки носять фактографічно-інформаційний характер.

Зокрема, листи Державного підприємства Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх ринків, якими обґрунтоване укладення додаткових угод №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, порівнює середньозважену ціну та фіксує тенденцію зростання середньозваженої ціни.

Водночас п.2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі передбачає дотримання пропорційності збільшення ціни за одиницю товару до коливання ціни на ринку.

Пропорційність означає рівність, співрозмірність двох відношень до порівняння.

За висновком суду, ціну на природній газ на ринку необхідно порівнювати за співмірні проміжки часу, наприклад, місяць з місяцем, декаду з декадою, а не на вибіркові дати в різних розрахункових періодах, при цьому, таке порівняння має бути проведено починаючи з моменту укладення Договору, що відображатиме реальну тенденцію коливання ціни на ринку.

За наведених обставин, суд вважає, що вказані документи не є належними доказами, які підтверджують наявність коливання ціни на природній газ в порівняні з моментом укладення Договору та моментом звернення постачальника з пропозиціями внести зміни до Договору в частині зміни (збільшення) ціни на одиницю товару, а отже не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору відповідно до Закону України Про публічні закупівлі.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що додаткові угоди №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 укладені за відсутності належного підтвердження факту коливання ціни на природній газ за певні періоди дії Договору, починаючи з моменту його укладення.

Також слід зазначити, що метою вказаного Закону України Про публічні закупівлі є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про публічні закупівлі закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення каскадних додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України Про публічні закупівлі.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Таким чином, беручи участь у процедурі публічних закупівель, товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору, адже вчиненню таких дій повинні передувати організаційні дії щодо закупки товару до сезонного здорожчання та його зберігання. Саме по собі коливання цін на ринку - природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.

Також не містять матеріали справи жодних доказів, що Постачальник (відповідач) у розглядуваний період застосування спірних додаткових угод №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 дійсно змушений був придбавати природній газ для її подальшої передачі Споживачу на виконання обов`язків за Договором за цінами, вказаними у відповідних листах.

Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Виконавчий комітет Вербківської сільської ради, яке мало беззаперечне право на отримання природного газук по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договору, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо необґрунтованих пропозицій відповідача про збільшення ціни, підписало спірні додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1 куб.м природного газу збільшилась.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України Про публічні закупівлі підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд, встановивши наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання Додаткових угод №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, недійсними на момент їх укладення, дійшов висновку, що спірні додаткові угоди №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 суперечать пункту 2 частини 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, принципам максимальної економії, ефективності та пропорційності закупівель, встановлених ст. 5 Закону України Про публічні закупівлі, а відтак про наявність підстав для визнання їх недійсними відповідно до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами, що спірні додаткові угоди укладені з порушенням вимог ч. 4 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, тобто те, що вони є нікчемними, оскільки предметом цього позову є визнання додаткових угод недійсними у зв`язку з порушенням сторонами вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі при їх укладенні.

Щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 146 064,00 грн.

Згідно ст. 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Обов`язок повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 Цивільного кодексу "Купівля-продаж".

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка електроенергії, і її оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції укладеного Договору.

Згідно актів приймання-передачі природного газу до договору постачання природного газу № ДО380027053 від 30.11.2020, №ДО380029094 від 24.12.2020, №ДО380029093 від 22.12.2020, №ДО381001651 від 05.02.2021, щодо кількості та ціни поставленого природного газу згідно договору №4ШВ497-569-20 від 05.02.2020, Відповідач ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ поставив:

- природний газ за ціною 5,641335 грн. без ПДВ та 6,769603 грн. з ПДВ, згідно додаткової угоди №4 від 30.11.2020 - в обсязі 13345,1 кубічних метрів. Загальна сплачена сума за даною додатковою угодою склала 90341,02 грн. з ПДВ (платіжні доручення №3384 від 09.12.2020, №3382 від 09.12.2020);

- природний газ за ціною 5,64133500 грн. без ПДВ та 6,76960 з ПДВ, згідно додаткової угоди №4 від 30.11.2020 - в обсязі 21396,57 кубічних метрів. Загальна сплачена сума за даною додатковою угодою склала 144846,26 грн. з ПДВ (платіжне доручення №3562 від 23.12.2020, №3577 від 23.12.2020);

- природний газ за ціною 6,204905 грн. без ПДВ та 7,44588 грн. з ПДВ, згідно додаткової угоди №5 від 22.12.2020 - в обсязі 11 000 кубічних метрів. Загальна сплачена сума за даною додатковою угодою склала 81904,75 грн. з ПДВ (платіжне доручення №3627 від 24.12.2020, №3626 від 24.12.2020);

- природний газ за ціною 6,82538900 гри. без ПДВ та 8Д 90467 грн. з ПДВ, згідно додаткової угоди №7 від 27.01.2021 - в обсязі 20 144,038 кубічних метрів. Загальна сплачена сума за даною додатковою угодою склала 164,989,08 з ПДВ (платіжні доручення №127 від 05.02.2021, №129 від 05.02.2021).

Таким чином, за закупівлю природного газу, з урахуванням первісної ціни, обумовленої ціновою пропозицією постачальника та узгодженою відповідно до п.3.2. договору №41DB497-569-20 від 05.02.2020, на користь ТОВ ДНТПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ надміру сплачено бюджетних коштів:

- відповідно до умов додаткової угоди №4 від 30.11.2020 на суму 22 281 грн. 01 коп. (90 341 грн. 02 коп. - 68 060 грн. 01 коп.);

- відповідно до умов додаткових угод №4 від 30.11.2020 та умов додаткової угоди № 5 від 22.12.2020 на суму 61 528 грн. 50 коп. (226 751 грн. 01 коп. -165 222 грн. 51 коп.);

- відповідно до умов додаткової угоди №7 від 27.01.2021 на суму 62 254 грн. 49 коп. (164 989 грн. 08 коп. - 102 734 грн. 59 коп.);

Загальний розмір надмірно сплаченої суми виконавчим комітетом Вербківської сільської ради на користь ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ, відповідно до умов оспорюваних додаткових угод №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 складає 146 064 грн. 00 коп.

Указана сума розрахована як різниця між фактично сплаченою сумою відповідно до платіжних доручень (824 945 грн. 40 коп.) та сумою, яка підлягала до сплати у відповідності до ціни, обумовленої ціновою пропозицією постачальника та узгодженою відповідно до п.3.2. договору №4ЮВ497-569-20 від 05.02.2020, з урахуванням вартості фактично-придбаної кількості товарів (576 502 грн. 66 коп. при фактично отриманому об`ємі природного газу у кількості 113 039,738 кубічних метрів).

Таким чином, у даному випадку недійсними є додаткові угоди №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020.

Недійсність вказаних додаткових угод не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані Договором від 05.02.2020, тобто зобов`язання є договірними.

Враховуючи викладене, у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства підлягають визнанню недійсними додаткові угоди №2 від 26.11.2020, №3 від 27.11.2020, №4 від 30.11.2020, №5 від 22.12.2020, №7 від 27.01.2021, №8 від 27.01.2021, №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020 і, як наслідок цього, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню про стягнення з ТОВ ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ коштів у суми 146 064 грн. 00 коп., надмірно сплачених на виконання зазначених додаткових угод.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідачами не надано доказів повернення спірної земельної ділянки її власнику, у зв`язку з чим вимоги про зобов`язання відповідачів повернути спірну земельну ділянку її власнику є законними й обґрунтованими.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Відповідно до зміненої (уточненої) позовної заяви Павлоградська окружна прокуратура відмовилась від однієї із позовних вимог, чим фактично зменшила розмір позовних вимог (арк.с. 169-194), за яку при подачі позову до Господарського суду Дніпропетровської області сплачено судовий збір у розмірі 1-го прожиткового мінімуму за одну працездатну особу, що становить - 2481 грн.

При цьому, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, прокуратура має право на повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 2 481,00 грн в разі подання ним відповідного клопотання в порядку приписів п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача у розмірі 19 848,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вербківської сільської ради, Виконавчого комітету Вербківської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів задовольнити.

1. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 26.11.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ А-2, м. Дніпро, 49000).

2. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 27.11.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000).

3. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 30.11.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000).

4. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 22.12.2020 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000).

5. Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 27.01.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ. А-2, м. Дніпро, 49000).

6. Визнати недійсною додаткову угоду №8 від 27.01.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ.А-2, м. Дніпро, 49000).

7. Визнати недійсною додаткову угоду №10 від 26.02.2021 до договору поставки природного газу № 41DB497-569-20 від 05.02.2020, укладену між Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради (, вул. Матросова, 20 с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., 51453) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (, вул. Поля, 2, ЛІТ.А-2, м. Дніпро, 49000).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Поля, буд. 2, ЛІТ.А-2; ) на користь Виконавчого комітету Вербківської сільської ради (51453, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вербки; ) грошові кошти в сумі 146 064 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Поля, буд. 2, ЛІТ.А-2; ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49001, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 38; ) судовий збір у сумі 19 848,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 09.06.2023.

Суддя В.Г. Бєлік