ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2023 р. Справа№ 910/15063/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Новосельцеві О.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Драган Я.С.;

від відповідача: Драчова М.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022

у справі №910/15063/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Управляюча компанія "Політех"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія «Київводоканал»

про розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" (далі -позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі -відповідач) про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір на надання послуг водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі № 14211/4-1-09 (далі -договір), проте у зв`язку зі змінами законодавства позивач наразі не має права надавати відповідні послуги споживачам. Позивач звертався до відповідача з листом про припинення дії договору, який залишений останнім без задоволення, при цьому відповідач продовжує надсилати позивачу рахунки на оплату по договору, у зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" просив суд розірвати вказаний договір.

Короткий зміст рішень господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмоляючи у задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що, враховуючи повідомлення позивачем відповідача про припинення договору та відсутність у матеріалах справи будь-яких інших доказів продовження дії договору, станом на момент розгляду справи строк дії договору №14211/41-02 від 19.08.2015 на надання послуг водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі закінчився.

Суд також зазначив, що розірваний може бути лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився), тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору №14211/41-02 від 19.08.2015 з 30.06.2021 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає також необґрунтованими доводи позивача щодо порушення його прав за наслідком самого лише надсилання відповідачем рахунків на оплату згідно договору. Оскільки рахунок на оплату є документом, який містить лише платіжні реквізити на перерахування коштів; а тому виставлення таких рахунків не створює жодних правових наслідків для сторін в частині дії укладеного договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, стягнути з відповідача судовий збір та вирати на правничу допомогу .

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що укладений між сторонами договір №14211/4-1-09 від 19.08.2015 є розірваним з 30.06.2021, крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" не є надавачем послуг з водопостачання, а отже, у зв`язку зі змінами в законодавстві не має права (не повноважний) укладати договір та надавати відповідні послуги споживачам (співвласникам багатоквартирного будинку).

В свою чергу, апелянт зазначає, що дії відповідача щодо надсилання рахунків на оплату свідчать про порушення прав позивача та нерозірвання договору на водопостачання з боку відповідача.

Крім того, апелянт вказує, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу, на підтвердження чого подано усі необхідні первинні документи, що підтверджують розмір таких витрат. Отже, вважає витрати на правничу допомогу адвоката понесені у даній справі були необхідними, розумними, співмірними зі складністю справи та часом витраченим адвокатом.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, представник відповідача у своєму відзиві, наданому до суду 15.02.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, представник відповідача вказує, що він жодним чином не порушує права та законні інтереси позивача, останнім обрано неналежний спосіб захисту, при цьому відповідач є виробником та постачальником, а позивач споживачем питної води відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", втім, позивач до теперішнього часу не повідомив відповідача щодо вибору моделі договірних відносин. Основною вимогою ТОВ «Управляюча компанія «Політех» є розірвання договору на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 19.08.2015 № 14211/4-1-09 з певної дати, а саме з 30.06.2021. Проте, чинними нормами не передбачено захисту прав та інтересів шляхом визнання договору таким, що припинив дію з певного моменту.

Позиція позивача, що ТОВ «УК «Політех» не є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення у зв`язку з відсутністю відповідної ліцензії, а тому невправі провадити діяльність даного виду, що виключає будь-яку можливість бути стороною договору в розумінні Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» (далі-Закон) є хибною та суперечить нормам чинного законодавства та свідчить про те, що ТОВ «УК «Політех» не позбавлене обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеним договором на послуги водопостачання та водовідведення, оскільки відповідно до ст.19 Закону відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах з житлово-будівельними кооперативами.

Крім того, представник відповідача вказує, що позивачем документально не підтверджено реальності понесених витрат на професійну правову допомогу, у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують сплату ТОВ «УК «Політех» витрат на правову допомогу.

Також, представник відповідача зауважує, що розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката є надмірним, неспівмірним із складністю справи, об`ємом виконаної роботи, фактично витраченого часу та стягнення яких призведе до надмірного тягара на відповідача.

Узагальнені доводи відповіді позивача на відзив на апеляційну скаргу

28.02.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду ТОВ «»правляюча компанія «Політех» подала відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що відповідач вчинив дії, зазначені в ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме 31.05.2021 на офіційному веб-сайті Товариства розмістив публічний договір (оферту), а такий договір укладений з 01.07.2021 з кожним із співвласників, тому договір № 14211/41-02 від 19.07.2015 підлягає розірванню з 30.06.2021. У зв`язку із змінами в законодавстві і вчиненням відповідачем дій, спрямованих на укладення індивідуальних договорів із споживачами ОСББ, що виключає право Управляючої компанії бути колективним споживачем та надавачем послуг з водопостачання та відповідно виставляти рахунки споживачем.

Щодо витрат на правничу допомогу, позивач вказує, що докази будуть надані у строки, визначені законодавством разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Зубець Л.П., суддів: Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Політех» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та справу призначено до розгляду на 28.02.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-07/315/23, у зв`язку з звільненням Зубець Л.П. головуючого судді (судді-доповідача) з посади судді Північного апеляційного господарського суду, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15063/21.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Демидова А.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 прийнято справу № 910/15063/21 до провадження колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Демидова А.М., Сулім В.В. та призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21 на 03.05.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1592/23 від 02.05.2023, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15063/21.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів: Сулім В.В., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2023 прийнято справу № 910/15063/21 до провадження колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Руденко М.А. та призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21 на 05.06.2023.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 05.06.2023 наполягав на доводах апеляційної скарги з підстав, викладених у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 05.06.2023 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у візиві, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19.08.2015 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" (далі абонент) укладено договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №14211/4-1-09 (далі договір), за змістом пункту 1.1. якого цей договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання". За цим договором постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за №37, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за №4033/6691, Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 12.10.2011 за №1879, зареєстрованими у головному управлінні юстиції у м. Києві 17.10.2011 за №44/903, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Відповідно до 2.2.1. пункту 2.1. договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. У разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором (п. 7.1. договору).

01.06.2021 Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" лист повідомлення щодо зміни договірних відносин (вих. №7110/8/8/02-21), у якому з посиланням на норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" повідомило, що у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги договори, з такими споживачами укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

29.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" направило Публічному акціонерному товариству "Акціонерна компанія "Київводоканал" лист № 91 від 29.06.2021, яким повідомило відповідача про припинення дії договору на підставі п. 7.1., а також просило вжити заходів з переведення власників жилих та нежитлових приміщень за адресами вул. Борщагівська, 16 та вул. Борщагівська 10-А на індивідуальні договори з моменту припинення договору.

Вказаний лист відповідач отримав 07.07.2021, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №085.

Однак, після настання наведених обставин позивач отримав від відповідача рахунок на оплату № від 20.08.2021 за серпень 2021 на суму 40 809, 35 грн на підставі договору №14211/4-1-09 від 19.08.2015.

Так, позивач зазначає, що укладений між сторонами договір №14211/4-1-09 від 19.08.2015 є розірваним з 30.06.2021, крім того Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" не є надавачем послуг з водопостачання, а отже у зв`язку зі змінами в законодавстві не має права (не повноважний) укладати договір та надавати відповідні послуги споживачам (співвласникам багатоквартирного будинку).

Звертаючись з позовною заявою, позивач вважає дії відповідача щодо надсилання рахунків на оплату та нерозірвання договору на водопостачання з боку відповідача свідчать про порушення прав позивача, у зв`язку з чим, позивач просив розірвати договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №14211/41-02 від 19.08.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія ""Політех" та Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» з 30.06.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказує, що статтею 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Тобто, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №910/2062/18.

Відповідно до вимог статті 14 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює диспозитивність господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про розірвання договору на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №14211/41-02 від 19.08.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" з 30.06.2021.

Договір укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

В той же час, статтею 631 Цивільного кодексу України та частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до п. 7.1. договору, цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором.

Лист позивача № 91 від 29.06.2021 з повідомленням про припинення дії договору на підставі пункту 7.1. отримано відповідачем - 07.07.2021.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи повідомлення позивачем відповідача про припинення договору та відсутність у матеріалах справи будь-яких інших доказів продовження дії договору, станом на момент розгляду справи строк дії договору №14211/41-02 від 19.08.2015 на надання послуг водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі - закінчився.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що розірваний може бути лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився), тому вимога позивача про розірвання договору №14211/41-02 від 19.08.2015 з 30.06.2021 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів також погоджується із судом першої інстанції, що доводи позивача щодо порушення його прав за наслідком самого лише надсилання відповідачем рахунків на оплату згідно договору є необґрунтованими.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Водночас, рахунок на оплату є документом, який містить лише платіжні реквізити на перерахування коштів; виставлення таких рахунків не створює жодних правових наслідків для сторін в частині дії укладеного договору.

Позивач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів щодо можливості розірвання договору на надання послуг водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, як і не довів наявності порушення своїх прав з боку відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, не підтверджені жодними належними доказами, та спростовуються наведеним вище, а тому відхиляються колегією суддів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Політех" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/15063/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія «Політех".

4. Матеріали справи №910/15063/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, порядку та строку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 12.06.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

М.А. Руденко