ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" травня 2023 р. м. Київ Справа №911/2757/21
про визнання недійсним правочину
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Обставини справи:
Господарським судом Київської області розглянута справа №911/2757/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська вища авіаційна школа» (позивач) до Приватного акціонерного товариства «АС» (Обласний авіаційний центр) (відповідач) про визнання недійсним правочину.
Рішенням Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі №911/2757/21, надалі рішення у справі, позовні вимоги позивача до відповідача про визнання недійсним правочину задоволено повністю. Визнано недійним односторонній правочин відповідача, оформлений заявою від 04.08.2021 №23 про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог між позивачем та відповідачем. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2270,00 грн витрат зі сплати судового збору.

При ухваленні рішення у справі питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, судом вирішено не було.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 апеляційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі №911/2757/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2023 касаційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 12.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 у справі №911/2757/21 залишено без змін.

17.08.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу, надалі заява про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою останній просить стягнути на його користь з відповідача 81000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 01.09.2021 №03/21, понесених у зв`язку з розглядом судом справи №911/2757/21. До заяви позивача про ухвалення додаткового рішення додані докази надіслання її копії з додатками відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.09.2022 судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 15.09.2022.

14.09.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення для надання можливості відповідачу ознайомитись з матеріалами справи та підготуватись до розгляду заяви.

У судове засідання 15.09.2022 сторони не з`явились, ухвалою суду від 15.09.2022 судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення відкладено на 20.10.2022.

19.10.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло заперечення на розрахунок судових витрат позивача на правову допомогу, відповідно до якого відповідач зазначає, що при розгляді заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат позивача на правову допомогу мають враховані лише послуги адвоката позивача, які безпосередньо пов`язані з розглядом справи, а саме:

- послуги щодо складання позовної заяви (пункт 5 розрахунку позивача),

- складання відповіді на відзив (пункт 7 розрахунку позивача),

- складання письмових пояснень (пункт 9 розрахунку),

- участь адвоката позивача у судових засіданнях (пункт 10 розрахунку позивача),

всього послуги адвоката позивача на загальну суму 48600,00 грн. Відповідач при цьому також зазначив, що інші послуги адвоката позивача, які зазначені в пунктах 1-4, 6, 8, 11, 12 розрахунку позивача, такі як консультації адвокатом клієнта, аналіз адвокатом законодавства, аналіз адвокатом документів, технічні дії адвоката щодо відправлення/отримання процесуальних документів (їх копій) тощо, не є видом (видами) правничої допомоги, яка безпосередньо стосується справи 911/2757/21, та вартість таких послуг є завищеною.

Судове засідання 20.10.2022 не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м.Києві, ухвалою суду від 20.10.2022 судове засідання відкладено на 10.11.2022.

07.11.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення, у яких позивач зазначав, що всі заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у його розрахунку на загальну суму 81000,00 грн є обґрунтованими, співмірними та безпосередньо стосуються справи №911/2757/21.

Судове засідання 10.11.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 15.11.2022 судове засідання призначено на 24.11.2022.

Судове засідання 24.11.2022 не відбулось у зв`язку з направленням матеріалів справи №911/2757/21 до Північного апеляційного господарського суду. Після повернення матеріалів справи до Господарського суду Київської області ухвалою суду від 10.03.2023 судове засідання призначено на 23.03.2023.

Судове засідання 23.03.2023 не відбулось у зв`язку з направленням матеріалів справи №911/2757/21 до Верховного Суду. Після повернення матеріалів справи до Господарського суду Київської області ухвалою суду від 04.05.2023 судове засідання призначено на 25.05.2023. Ухвала суду від 04.05.2023 направлена судом на електронні адреси сторін, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

25.05.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, у яких позивач зазначив, що умовами договору про надання правничої допомоги від 01.09.2021 №03/21 було погоджено, що вартість однієї години адвоката позивача становить 2700,00 грн. Також позивач повторив свою правову позицію про те, що всі заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у його розрахунку на загальну суму 81000,00 грн є обґрунтованими, співмірними та безпосередньо стосуються справи №911/2757/21.

У судове засідання 25.05.2023 сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду судом заяви позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу, беручи до уваги наявні у матеріалах справи письмові пояснення (доводи, заперечення) обох сторін з даного питання.

Щодо повідомлення сторін про розгляд справи суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Отже, як позивач, так і відповідач не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Обидві сторони були обізнані про справу 911/2757/21, але в судове засідання для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення не з`явились, що не перешкоджає її розгляду.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.126 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Також, згідно з ч.5 ст.123 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція, викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд також враховує висновок, що міститься в п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п.5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18), відповідно до якого при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.08.2022 у справі №911/2757/21 позовні вимоги позивача до відповідача задоволено повністю. Представництво інтересів позивача у справі №911/2757/21 здійснював адвокат Комліченко В.С. на підставі договору про надання правової допомоги від 13.09.2021 №03/21 (копія міститься в матеріалах справи).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано також:

- копію акта приймання-передачі послуг від 15.08.2022 на загальну суму 81000 грн. із описом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), що включає в себе позиції №1-№12 із описом послуг по кожній з цих позицій із розрахунку 2700,00 грн за годину роботи адвоката;

- копію рахунку-фактуру від 15.08.2022 №01/22-03/21 за надані послуги (виконані роботи) по наданню правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 01.09.2021 №03/21; виконавець адвокат Комліченко В.С., замовник (платник) ТОВ «Чернігівська вища авіаційна школа», загальна сума до сплати згідно з рахунком-фактурою 81000,00 грн,

- копію платіжного доручення від 16.08.2022 №369, з відміткою банку про його проведення, про перерахування коштів в сумі 81000,00 грн з банківського рахунку ТОВ «Чернігівська вища авіаційна школа» на банківський рахунок адвоката Комліченка В.С. в якості оплати послуг з правової допомоги згідно з рахунком-фактурою від 15.08.2022 №01/22-03/21 та договором від 13.09.2021 №03/21.

Надаючи правову оцінку заяві позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в загальній сумі 81000,00 грн та запереченням відповідача, відповідно до яких останній вважає, що розподілу підлягають витрати на правову допомогу в загальній сумі 48600,00 грн, суд відмічає, що загальна сума витрат позивача на правову допомогу в розмірі 48600,00 грн, щодо якої у відповідача немає заперечень, є адекватним та розумним розміром таких витрат, в той час як не всі заявлені позивачем витрати на правову допомогу у цій справі відповідають критерію неминучості таких витрат, а саме:

- надання консультацій клієнту (позиції №1 та №4 опису) не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки самі по собі консультації не відносяться до представництва та захисту прав клієнта у суді, у зв`язку з чим ці витрати позивача не підлягають врахуванню для цілей їх відшкодування за рахунок протилежної сторони;

- заявлені в описі наданих адвокатом послуг позиції №2 (аналіз документів), №3 (аналіз чинного законодавства та судової практики) та №4 (опрацювання правової позиції) охоплюються позицією №5 (складання позовної заяви), щодо якої у відповідача немає заперечень;

- заявлена в описі наданих адвокатом послуг позиція №6 (направлення позовної заяви відповідачу, подання позовної заяви через канцелярію) не відповідає критеріям реальності та неминучості витрат як окрема послуга адвоката, оскільки ці дії пов`язані із (охоплюються) послугами адвоката з підготовки позовної заяви (позиція №5 5 годин, вартість 13500,00 грн, щодо якої у відповідача немає заперечень), при цьому закон не встановлює обов`язкової особистої явки адвоката до поштового відділення, а позовна заява може бути подана до суду як через канцелярію суду, так і направлена поштою;

- аналогічно, заявлена в описі наданих адвокатом послуг позиція №8 (направлення відповіді на відзив) не відповідає критеріям реальності та неминучості витрат як окремої послуги адвоката, оскільки ці дії пов`язані із (охоплюються) послугами адвоката з підготовки відповіді на відзив (позиція №7 6 годин, щодо якої у відповідача немає заперечень),

- заявлена в описі наданих адвокатом послуг позиція №11 (отримання копії судового рішення) не є неминучими витратами позивача, враховуючи, що отримання копії судового рішення є правом, а не обов`язком сторони, при цьому копія судового рішення в будь-якому разі підлягає направленню судом кожній стороні,

- заявлена в описі наданих адвокатом послуг позиція №12 (складання заяви про ухвалення додаткового рішення, вартість 5400,00 грн) не в повній мірі відповідає критерію реальності та її вартість є завищеною, беручи до уваги та порівнюючи з тим, що загальна сума заявлених позивачем витрат за підготовку всієї позовної заяви у справі становить 13500,00 грн, а також беручи до уваги наявність в розрахунку позивача також окремої позиції №9 (складання письмових пояснень за результатом ознайомлення з усіма процесуальним документами та доказами, поданими відповідачем, вартість 5400,00 грн), щодо якої у відповідача також немає заперечень. При цьому складання позивачем письмових пояснень за результатом ознайомлення з усіма процесуальним документами та доказами, поданими відповідачем, може також включати і обґрунтування позивачем своїх судових витрат у зв`язку із розглядом справи без відокремлення такого обґрунтування в окрему послугу адвоката.

Пояснення позивача вищевказані висновки суду не спростовують.

У зв`язку з цим суд погоджується з відповідачем щодо врахування загальної суми витрат позивача на правову допомогу в розмірі 48600,00 грн, що є обґрунтованим розміром, із виключенням при цьому витрат, які зазначені в пунктах 1-4, 6, 8, 11, 12 розрахунку позивача, відповідно до критерію реальності та неминучості судових витрат.

На підставі наведеного, а також виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська вища авіаційна школа» про стягнення 81000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2757/21 з відповідача підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 48600,00 грн, що є обґрунтованим розміром таких витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу шляхом стягнення з відповідача документально підтверджених та обґрунтованих витрат в розмірі 48600,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 3, 7, 11, 13-16, 73-80, 123, 124, 126, 129, 221, 233, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська вища авіаційна школа» про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/2757/21 (вх.суду №10595/22 від 17.08.2022) задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АС» (Обласний авіаційний центр) (07801, Київська обл., Бучанський р-н, смт Бородянка, пров. Польовий, буд. 9, ідентифікаційний код 13737357) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівська вища авіаційна школа» (07801, Київська обл., Бучанський р-н, смт Бородянка, пров. Польовий, буд. 9, ідентифікаційний код 34338634) 48600 (сорок вісім тисяч шістсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 05.06.2023.

Суддя О.О. Третьякова