ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.05.2023 Справа № 905/165/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.

при секретарі судового засідання Яковенко К.І.,

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ, код 00135390,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосетьспецмонтаж", м. Світлодарськ Донецької області, код 38937981,

про стягнення 8 574 133,33 грн,

за участю представників сторін:

позивача - Пушанко І.О., довіреність №01/01/07-1364-д від 30.12.2022

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосетьспецмонтаж" про стягнення заборгованості за Договором підряду № 11/04/24/06-2021/ПР/923-Р від 01.07.2021 в загальному розмірі 8 574 133,33 грн, з якої 6 650 000,00 грн коштів попередньої оплати, 475 000,00 грн штрафу, 169 438,36 грн 3% річних та 1 279 694,97 грн інфляційного збільшення. Розподіл судових витрат просить здійснити відповідно до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 11.04.2023 року о 10:00 год., встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 11.04.2023 відкладено підготовче засідання на 09.05.2023.

Ухвалою суду від 09.05.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2023 року о 14:00 год.

У судовому засіданні 31.05.2023 приймає участь представник позивача Пушанко І.О. в режимі відеоконференції.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи будь-яких інших клопотань до суду не надавав.

Суд зазначає, що місцезнаходженням ТОВ "Енергосетьспецмонтаж" м. Світлодарськ. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, м. Світлодарськ Світлодарської міської територіальної громади включено до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, дата початку тимчасової окупації - 24.05.2022.

Судом перевірено та встановлено, що на сайті АТ "Укрпошта" міститься інформація про те, що відділення поштового зв`язку у м. Світлодарськ тимчасово не функціонують, у зв`язку з чим надіслати відповідачу процесуальні документи рекомендованим листом є неможливим.

За таких обставин, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений шляхом направлення ухвали - повідомлення від 09.05.2023 на електронну адресу відповідача - , яка була зазначена як контактна електронна адреса в договорі підряду № 11/04/24/06-2021/ПР/923-Р від 01.07.2021.

Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 09.05.2023 була доставлена ТОВ "Енергосетьспецмонтаж" на електронну адресу 10.05.2023.

Крім того, судом здійснено публікацію відповідного оголошення для ТОВ "Енергосетьспецмонтаж" на сайті Господарського суду Донецької області.

Під час знаходження справи на розгляді суду судом здійснювались спроби передати телефонограму за всіма телефонами відповідача, відомості щодо яких були наявні в матеріалах справи та надані позивачем, однак, передати телефонограми не виявилось можливим.

Судом вжито всі наявні та можливі заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

01.07.2021 між ПАТ "Укрнафта" (замовник, позивач) та ТОВ "Енергосетьспецмонтаж" (підрядник, відповідач) укладено договір підряду № 11/04/24/06-2021/ПР/923-Р (далі - Договір), за умовами якого підрядник зобов`язався у встановлений Договором термін розробити і передати Замовнику проектно- кошторисну документацію, вказану в п. 1.2 Договору, а Замовник, відповідно, зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених Договором.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що роботи з розробки проектно-кошторисної документації на "Будівництво ПС 110/35/6 Бугруватівського родовища з джерелом живлення ПЛ 110кВ "Охтирка-Ульянівка АТ "Сумиобленерго" Сумська область, Охтирський район, землі Чернечанської ОТГ (за межами населених пунктів)" (далі - роботи) включають в себе наступні етапи:

- збір вихідних даних (інженерно-геологічні та геодезичні вишукування, супровід для отримання містобудівних умов та обмежень та ін.);

- технічний супровід отримання Додаткової угоди до Договору про приєднання до електричних мереж ПАТ "Сумиобленерго";

- виконання комплексу відповідних заходів до подачі (підключенню) електроенергії в постійному режимі на задану потужність - 8000 кВт (додаткова потужність 2000 кВт) по ПС 35/10 кВ "Хухра"; ПС 35/10 кВ "Бугрувате" відповідно до ТУ ПАТ "Сумиобленерго";

- розробка проектно-кошторисної документації на "Будівництво ПС110 кВ Бугруватівського родовища з джерелом живлення ПЛ 110 кВ "Охтирка-Ульянівка" АТ "Сумиобленерго" Сумська область, Охтирський район, землі Чернечанської ОТГ (за межами населених пунктів), відповідно до ТЗ, яке є невід`ємною частиною договору;

- погодження проектних рішень з: АТ "Сумиобленерго" - власником ПЛ-110 кВ; АТ "Харьківобленерго"; АТ "Полтаваобленерго"; відповідними технічними службами і фахівцями ПАТ "Укрнафта" - в межах їх компетенції;

- проведення комплексної експертизи;

- передача авторських прав на розроблену ПКД - ПАТ "Укрнафта".

Загальна вартість робіт та послуг, що надається за Договором складала 9 500 000,00 грн (п. 2.1 Договору). Розрахунок загальної вартості виконання Робіт за Договором міститься в узгодженому сторонами зведеному кошторисі, що є Додатком № 2 до Договору (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.4 Договору передбачений обов`язок замовника до початку виконання робіт зробити передплату в розмірі 70% від договірної ціни, що складає 6 650 000,00 грн (у тому числі ПДВ - 1 108 333,33 грн). Решта коштів в сумі 2 850 000 грн (у тому числі ПДВ 475 000 грн) сплачується замовником по факту виконання робіт та на основі підписаного сторонами акту здачі-приймання проектно-кошторисної документації протягом 30 календарних днів.

Строк виконання проектних робіт, визначений в п. 3.1 Договору, становив 90 календарних днів з дати підписання Договору та закінчуючи датою підписання акту здачі-приймання проектно-кошторисної документації.

Пунктом 7.5 Договору сторони погодили, що при порушенні строків виконання робіт, підрядник на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 5% від договірної ціни.

У пункті 12.1 Договору сторони погодили, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом 12 місяців, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

27.09.2021 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, змінивши пункт 3.1 Договору та виклавши у його у такі редакції : «Строк виконання проектних робіт за цим Договором становить 270 календарних днів з дати підписання Договору та закінчуючи датою підписання акту здачі-приймання проектно-кошторисної документації».

Суд зазначає, що вказаний Договір та Додаткова угода до нього підписані сторонами та скріплені їх печатками, що свідчить про набрання ними чинності.

На виконання умов Договору позивач здійснив сплату авансового платежу в загальній сумі 6 650 000,00 грн, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень № 6858 від 01.07.2021 на суму 3 500 000,00 грн та № 6861 від 02.07.2021 року на суму 3 150 000,00 грн.

З урахуванням того, що договір укладений 01.07.2021 та враховуючи умови п.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 27.09.2021, відповідач повинен був виконати свої зобов`язання за договором у строк до 28.03.2022.

Як зазначив позивач, відповідач у встановлений Договором строк свої зобов`язання не виконав, будь-яких повідомлень щодо можливого відтермінування виконання робіт за Договором не надав, кошти у зв`язку з невиконання умов Договору не повернув, що і стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення суми авансового платежу, 3% річних та інфляційних втрат, а також штрафу.

Здійснюючи правову кваліфікацію спірних правовідносин та вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах цієї справи позовних вимог, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарю вання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 цього Кодексу).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 11/04/24/06-2021/ПР/923-Р від 01.07.2021 є договором підряду на проектні роботи, до регулювання правовідносин якого застосовуються відповідні положення глави 61 ЦК України (підряд).

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Основним предметом договору підряду є результат виконаних робіт відповідно до замовлення, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника щодо такого виконання.

Частиною 1 статті 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначено судом, відповідач зобов`язаний був передати позивачу розроблену проектно-кошторисну документацію в строк до 28 березня 2022 року включно.

За умовами Договору виконання відповідачем своїх зобов`язань має бути засвідчено підписаним обома сторонами актом здачі-приймання проектно-кошторисної документації.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що як у строк, передбачений Договором, так і на даний час підрядником не виконані взяті на себе зобов`язання, в тому числі не повідомлено позивача про неможливість виконання в строк, встановлений договором, чи взагалі про неможливість виконання своїх зобов`язань.

Як пояснив представник позивача в судових засіданнях по даній справі, влітку 2022 року ще був зв`язок з представниками відповідача, які повідомляли, що зможуть закінчити виконання робіт, однак, восени вони припинили виходити на зв`язок, відповідну проектно-кошторисну документацію так і не надали.

Позивач вказує, що листом від 30.11.2022 № 01/01/11/04-02/01/2734 ПАТ "Укрнафта" повідомило ТОВ "Енергосетьспецмонтаж" про невиконання узгодженого сторонами об`єму робіт за Договором та про необхідність добровільного повернення авансового платежу в сумі 6 650 000,00 грн та сплати штрафу в розмірі 5% від договірної ціни, як то передбачено п. 7.5 Договору, однак, відповіді на вказаний лист ПАТ "Укрнафта" не отримувало.

Суд зазначає, що до матеріалів справи додана копія вказаного листа, але докази направлення такого листа відповідачу відсутні.

ПАТ "Укрнафта" звернулось до ТОВ "Енергосетьспецмонтаж" з вимогою № 01/01/07-959 від 21.12.2022, в якій повідомило про розірвання Договору, про необхідність повернення сплаченого авансового платежу в розмірі 6 650 000,00 грн та сплату штрафу в розмірі 5% від договірної ціни в сумі 475 000,00 грн.

Дана вимога направлена на електронну поштову скриньку відповідача 26.12.2022.

Враховуючи те, що відповідач не виконав свої зобов`язання в установлений Договором строк, не повідомив про причини та не надав доказів обґрунтування такого невиконання, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 5% від договірної ціни 9 500 000,00 грн, нарахованого відповідно до п. 7.5 Договору, а саме в сумі 475 000,00 грн, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення суми попередньої оплати (авансового платежу), суд зазначає, що відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Згідно з частиною 2 статті 598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 2 статті 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Положеннями частин першої, третьої статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Частинами 2, 3 статті 1212 ЦК передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, а також те, що позивач правомірно скористався наданим йому правом щодо розірвання Договору, враховуючи наслідки розірвання Договору та той факт, що підстава, на якій відповідач отримав аванс, відпала, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму грошових коштів, сплачених позивачем в якості авансового платежу за договором підряду на підставі статті 1212 ЦК України.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення суми авансового платежу 6 650 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем також нараховані 3% річних та інфляційні втрати на суму 6 500 000,00 грн. Таке нарахування здійснено за період з 29.03.2023 до 01.02.2023, тобто нарахування здійснено з першого дня прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу. Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

Як вже доведено, позивач здійснив попередню оплату за Договором підряду № 11/04/24/06-2021/ПР/923-Р від 01.07.2021, за умовами якого у відповідача виникли зобов`язання з розробки і передачі позивачу проектно - кошторисної документації. Саме зобов`язання з виконання вказаних робіт існували у відповідача до моменту розірвання Договору. Нормами діючого законодавства не передбачено, що зобов`язання з виконання підрядних робіт, у разі отримання авансового платежу, автоматично стають грошовими в разі невиконання таких робіт у погоджений сторонами строк, таких положень не містять і умови Договору. У разі невиконання підрядником взятих на себе зобов`язань у замовника є альтернатива або вимагати виконання певних робіт або розірвати договір в односторонньому порядку. Лише після такого розірвання та припинення дії договору підряду грошова сума у вигляді авансу, втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави, тобто виникає обов`язок з повернення такої грошової суми та виникає саме грошове зобов`язання, на яке можливо нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Враховуючи, що вимога про розірвання Договору була надіслана 26.12.2022, суд вважає, що відповідач мав повернути кошти позивачу 27.12.2022, що не було зроблено, отже правомірним є нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення з 28.12.2022 по 01.02.2023 у сумах 19 676,71 грн та 53 200,00 грн відповідно.

Суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 19 676,71 грн та інфляційних втрат у сумі 53 200,00 грн, в іншій частині відмовляє як безпідставно нараховані.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача суд стягує витрати по сплаті судового збору в сумі 107 968,15 грн, в іншій частині судові витрати залишаються за позивачем.

Враховуючи наявність на даний час у суді обмеженої кількості знаків поштової оплати, та нездійснення поштових відправлень до м. Світлодарськ, для вручення даного рішення учасникам справи будуть використані альтернативні способи вручення процесуальних документів, а саме направлення даного рішення на електронні адреси позивача та відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосетьспецмонтаж" (84792, Донецька область, Бахмутський район, м. Світлодарськ, будинок 80, код 38937981) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5, код 00135390) заборгованість в сумі 6 650 000,00 грн, штраф у сумі 475 000,00 грн, 3% річних у сумі 19 676,71 грн, інфляційне збільшення в сумі 53 200,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 107 968,15 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено 08.06.2023.

Суддя Т. О. Лобода