cправа № 908/73/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Білоус В.В.,
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,
представників учасників справи:
скаржник - Підгайний О.І.,
арбітражний керуючий - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023 (колегія суддів у складі: Вечірко І.О. - головуючий, Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.)
та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.08.2022 (суддя Сушко Л.М.)
у справі №908/73/22
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сібіей Консалтинг Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Трейд Захід"
10.02.2022 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про відкриття справи про банкрутство ТОВ "Еко-Трейд Захід".
До господарського суду в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) заяв з грошовими вимогами до боржника не надійшло.
Ухвалою суду від 12.05.2022 встановлено дату проведення перших загальних зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів - 23.05.2022. Встановлено дату підсумкового засідання суду - 24.05.2022.
Постановою Господарського суду Запорізької області від 24.05.2022 ТОВ "Еко-Трейд Захід" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Клименка Олександра Юрійовича.
24.05.2022 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про визнання ТОВ "Еко-Трейд Захід" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.07.2022 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута. ТОВ "Еко-Трейд Захід" ліквідовано. Провадження у справі №908/73/22 закрито.
13.07.2022 від Головного управління ДПС у Львівській області до Господарського суду Запорізької області надійшла заява від 08.07.2022 з кредиторськими вимогами у справі №908/73/22 про банкрутство ТОВ "Еко-Трейд Захід".
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.08.2022, залишеною без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023, відмовлено Головному управлінню ДПС у Львівській області в прийнятті заяви про кредиторські вимоги. Заяву з доданими до неї матеріалами повернуто заявнику.
Головне управління ДПС у Львівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.08.2022, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023 та прийняти нове рішення, яким повернути справу №908/73/22 для продовження розгляду справи про банкрутство ТОВ "Еко-Трейд Захід" в Господарський суд Запорізької області.
Постановою Верховного Суду від 01.06.2023 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.08.2022 у справі №908/73/22 залишено без змін.
Залишаючи без змін судові рішення господарських судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходив з того, що відсутність провадження у справі про банкрутство боржника унеможливлює розгляд та задоволення заяви окремого кредитора поза межами провадження у справі про банкрутство такого боржника, оскільки визнання судом вимог кредитора потягне за собою наділення кредитора певним обсягом прав, які можуть бути реалізовані виключно в межах провадження у справі про банкрутство (включення його до реєстру вимог кредиторів, визначення черговості задоволення вимог, отримання інформації від арбітражного керуючого щодо провадження у справі, участь в загальних зборах кредиторів, задоволення вимог кредитора згідно визначеної черговості тощо).
Водночас, під час перегляду рішень господарських судів попередніх інстанцій, Верховний Суд зауважив про наявність постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19, у пунктах 6.23-6.25 якої висловлено правову позицію про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються. Однак неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів ст. 23 Закону №2343-XII. Відповідно ж до ч. 1 ст. 25 Закону №2343-XII у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. Поряд з цим будь-яких спеціальних приписів щодо кредиторських вимог органу доходів та зборів із зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування Закон №2343-XII не містить.
Також у наведеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19 зроблено висновок про те, що податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Звертаючись з заявою від 08.07.2022 про кредиторські вимоги та зазначаючи про те, що у боржника перед податковим органом наявна заборгованість на суму 479690903,49 грн, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень за 2019-2020 роки, Головне управління ДПС у Львівській області вказало про те, що відповідні повідомлення-рішення за 2019-2020 роки оскаржуються в рамках адміністративної справи.
При цьому Головне управління ДПС у Львівській області у своїй заяві від 08.07.2022 про кредиторські вимоги з посиланням на наведену постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19 просило визнати кредиторські вимоги податкового органу.
Отже, незважаючи на те, що Головне управління ДПС у Львівській області було обізнане про наявність правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19 та вважало себе конкурсним кредитором, тобто вимоги якого виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, звернулося до господарського суду з кредиторськими вимогами до боржника після закриття провадження у справі про банкрутство, тобто з порушенням 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, встановленого ст. 45 КУзПБ.
Зазначені обставини призвели до того, що кредиторські вимоги податкового органу залишились не розглянутими господарським судом та до відмови у прийнятті його заяви з кредиторськими вимогами, оскільки чинним законодавством України не передбачено можливості розгляду господарським судом заяви з грошовими вимогами до боржника в порядку ст. 45 КУзПБ поза межами провадження у справі про банкрутство та після закриття провадження у справі про банкрутство.
Отже, з огляду на ситуацію, що склалася, Верховний Суд вважає, що вказані обставини вказують на недоліки в діяльності Головного управління ДПС у Львівській області.
Відповідно до Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, Державна податкова служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з п. 5 наведеного Положення про Державну податкову службу України, Державна податкова служба України з метою організації своєї діяльності:
1) здійснює добір кадрів в апарат ДПС та на посади керівників і заступників керівників її територіальних органів, організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату ДПС, її територіальних органів;
2) забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання та виявлення корупції і контроль за дотриманням вимог антикорупційного законодавства в апараті ДПС, її територіальних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, що належать до сфери її управління;
3) організовує роботу апарату ДПС, її територіальних органів, підприємств, установ, організацій, що належать до сфери її управління;
4) координує та контролює діяльність територіальних органів ДПС та організовує їх взаємодію з державними органами та органами місцевого самоврядування;
5) надає територіальним органам ДПС методичну і практичну допомогу в організації роботи, проводить перевірку стану такої роботи.
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню (ч. 6 ст. 246 ГПК України).
Відповідно до ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 246 ГПК України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає
Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та направити її Державній податковій службі України для вжиття відповідних заходів щодо усунення зазначених недоліків в діяльності Головного управління ДПС у Львівській області та недопущення такого в подальшому.
Керуючись статтями 234, 235, 246 ГПК України, Верховний Суд
1. За результатом розгляду касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.08.2022 у справі №908/73/22 надіслати до Державної податкової служби України окрему ухвалу.
2. Про результати перевірки обставин, наведеній в окремій ухвалі Верховного Суду від 01.06.2023 у справі №908/73/22, повідомити Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у місячний строк з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Картере

Судді О. Банасько

В. Білоус