РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/472/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави,

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації,

вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України",

вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01601;

e-mail: ; ;

предмет спору: про зобов`язання вчинити певні дії

за участю повноважних представників сторін:

від прокурора: Драшпуль Н.О. - прокурор відділу;

від позивача: не прибув;

від відповідача: Потапова С.М. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СВ № 1051431, виданий 11.05.2023.

У судовому засіданні 29.05.2023, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

27.03.2023, надійшов позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Чернігівської обласної державної адміністрації до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", з проханням:

- зобов`язати Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" привести частину земельної ділянки за кадастровим номером :06:001:0001, розташованої в 5 кварталі 22 виділу Олешнянського лісництва філії "Городнянське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в первинний стан, шляхом знесення двоповерхової дерев`яної споруди, площею в основі 0,0051га.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням правового режиму використання земель лісогосподарського призначення.

Суд прийняв позовну заяву; відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 19.04.2023; встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачу 15 календарних днів з дня отримання ухвали для подачі до суду мотивованого відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (ухвала від 28.03.2023).

17.04.2023, від відповідача, засобами поштового зв`язку, надійшов відзив на позов (направлений в належний строк) складений за підписом директора філії «Городнянське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» В. Реуцького, повноваження якого діяти від імені позивача не підтверджені належним чином, тому суд не прийняв його до розгляду (протокол судового засідання від 19.04.2023).

19.04.2023, суд, керуючись п. 3 частини 2 статті 183 ГПК України, відклав підготовче засідання на 17.05.2023, про що повідомив відповідача в порядку статей 120, 121 ГПК України.

26.04.2023, прокурор подав відповідь на відзив (у належний строк), якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд взяти до уваги, що за результатами перевірки Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області встановлений факт самовільного зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0001, площею 0,0051 га, розташованої в 5 кварталі 22 виділу Олешнянського лісництва, про що складений акт перевірки від 22.01.2021 та акт обстеження земельної ділянки від 22.01.2021. Особа порушника не встановлена. Кримінальне провадження, внесене 09.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000375, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 197-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України), за фактом самовільного будівництва споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, 29.04.2021 закрите, на підставі п. 2 частини 1 статті 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (об`єктивної сторони кримінального правопорушення - значної шкоди).

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.11.2022 відмовлено в задоволенні цивільного позову прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, а саме привести частину самовільно зайнятої земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0001, розташованої в 5 кварталі 22 виділу колишнього Олешнянського лісництва ДП «Городнянське лісове господарство», в первинний стан, шляхом знесення двоповерхової дерев`яної споруди, площею 0,0051га, у зв`язку з недоведеністю самовільного захоплення земельної ділянки відповідачем (справа № 743/460/21, провадження № 2/743/7/22).

За висновком прокурора, наявні всі підстави щодо приведення частини спірної земельної ділянки в первинний стан, шляхом покладення обов`язку знесення самовільно збудованої споруди на відповідача - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» як постійного лісокористувача цієї ділянки (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 0372689).

05.05.2023, від позивача, засобами поштового зв`язку, надійшла відповідь на відзив (направлена до суду з порушенням установленого строку для її подання, без клопотання про продовження строку на вчинення таких дій).

За статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням установленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись наведеною нормою, суд долучив до матеріалів справи відповідь на відзив Чернігівської обласної державної адміністрації, однак залишив зміст цього документа поза увагою.

11.05.2023, відповідач подав новий відзив на позов разом з заявою про продовження строку для вчинення таких дій, посилаючись на перебування юриста Підприємства на лікуванні, що унеможливило належне вивчення матеріалів справи та формування правової позиції відносно заявлених до нього вимог в установлений судом строк.

Суд установив, що відзив на позов б/н б/д складений від імені повноважної особи, адвоката Потапової С.М., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія СВ № 1051431, виданого 11.05.2023.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлена неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк.

Суд, за відсутності мотивованих заперечень прокурора та позивача, визнав поважними причини пропуску встановленого строку для подачі відзиву на позов, продовжив відповідачу строк для вчинення таких дій, та прийняв цей документ до розгляду.

Відповідач у відзиві позов визнав та повідомив, що не надавав дозволу та заперечує проти розміщення на спірній земельній ділянці лісового фонду самочинно збудованої споруди, що є порушенням його прав як постійного землекористувача цієї ділянки.

Суд, за власною ініціативою, в підготовчому засіданні 17.05.2023, продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів.

17.05.2023, за результатами підготовчого засідання, в порядку п. 3 частини 2 статті 185 ГПК України, суд постановив закрити підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 29.05.2023, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

29.05.2023, у судове засідання прибули: прокурор та представник відповідача; представник позивача до суду не прибув, про дату, час та місце судового розгляду спору повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчать наявні матеріали справи.

До початку судового засідання, через канцелярію суду, від ОСОБА_1 , надійшло клопотання про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, оскільки ухвалене рішення в справі впливатиме на його майнові права як власника квартири АДРЕСА_1 , та господарських споруд: капітального сараю із цегли, площею 25,7 кв.м., та льоху, площею 8,1 кв.м., розміщених на спірній земельній ділянці.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити в справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження в справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, в разі коли рішення в справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі в справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі в справі.

Суд відхилив клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки з поданих ним документів, зокрема копій договору купівлі-продажу квартири від 29.11.2019, технічних паспортів на житловий будинок (квартиру) АДРЕСА_1 не вбачається, що придбана ним квартира в житловому будинку знаходиться на спірній земельній ділянці.

Натомість, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.11.2022 у справі № 743/460/21, що набуло законної сили 28.12.2022, відмовлено в задоволенні цивільного позову прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, а саме привести частину самовільно зайнятої земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0001, розташованої в 5 кварталі 22 виділу колишнього Олешнянського лісництва ДП «Городнянське лісове господарство» в первинний стан шляхом знесення двоповерхової дерев`яної споруди, площею 0,0051га, в зв`язку з недоведеністю самовільного захоплення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру земельна ділянка, кадастровий номер :06:001:0001, площею 300,6883 га, місце розташування: Чернігівська область, Чернігівський район, Добрянська СТГ (Олешнянський старостинський округ), належить до земель лісового призначення, за цільовим призначенням - 09.01. для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, що перебуває в власності держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації (позивача) та знаходиться в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Відтак, суд не вбачає підстав для залучення ОСОБА_1 до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Прокурор підтримав позов у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача позов визнав.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, заслухав прокурора та повноважного представника відповідача, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки за кадастровим номером :06:001:0001, площею 300,6883 га, є держава в особі Чернігівської обласної державної адміністрації; речове право - право постійного користування земельною ділянкою зареєстроване за Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» згідно з державним актом серії ЯЯ № 372689 від 14.12.2007 на право постійного користування земельною ділянкою.

Державний акт серії ЯЯ № 372689 від 14.12.2007 на право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :06:001:0001 площею 300,6883 га, виданий Державному підприємству «Добрянське лісове господарство» на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації № 346 від 09.07.2007.

За наказом № 547 від 27.09.2021 Державного агентства лісових ресурсів України Державне підприємство «Добрянське лісове господарство» припинене шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства «Городнянське лісове господарство». Державне підприємство «Городнянське лісове господарство» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Добрянське лісове господарство».

Наказом № 865 від 28.10.2022 Державного агентства лісових ресурсів України припинене Державне підприємство «Городнянське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарства «Ліси України». Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Городнянське лісове господарство».

Відповідно до Статуту (затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 16.01.2023 № 131) Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» засноване на державній власності, створене на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 26.10.2022 № 804 та належить до сфери його управління. Підприємство створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів (пункти 1.1., 3.1. Статуту).

За відомостями Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0001, площею 300,6883 (спірна), належить до земель лісогосподарського призначення, за кодом 09.01., для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг.

09.11.2020, до чергової частини Ріпкинського відокремленого підрозділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Наіональної поліції в Чернігівській області надійшло повідомлення від представників Олешнянського лісництва ДП «Добрянське лісове господарство» про те, що на земельній ділянці квартал 5 виділ 22, яка належить Олешнянському лісництву ДП «Добрянське лісове господарство», здійснений самовільний захват земельної ділянки з подальшим будівництвом на ній невстановленою особою.

Відомості щодо вказаної події, 09.11.2020, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України (самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці).

09.11.2020, слідчий Ріпкинського відокремленого підрозділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівській області Плесей М.М. провів огляд місця події, в ході якого встановив, що в кварталі 5 виділу 22 Олешнянського лісництва ДП «Добрянське лісове господарство» розташований двоповерховий дерев`яний будинок, який знаходиться на відстані 60 м від будинку за адресою с. Олешня, вул. Партизанська, 31. За допомогою вимірювальної стрічки зроблені заміри будинку, про що складений протокол огляду місця події від 09.11.2020.

11.12.2020, слідчий Ріпкинського відокремленого підрозділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівській області лейтенант поліції Морозова К.М., за участю державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища у Чернігівській області Бабенка В.І. та Полосьмак Д.В., головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Городнянському, Козелецькому, Куликівському, Менському, Ріпкинському, Чернігівському районах та м. Чернігові Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Манька П.Г., провели огляд місця події та встановили, що на відстані 30 м від господарства № 31 по вул. Партизанська в с. Олешня Ріпкинського району Чернігівської області, на земельній ділянці розташована двоповерхова дерев`яна споруда розміром 6 м х 8 м, з виступом та поглибленням в стіні, на підставках з цегли червоного кольору по кутам споруди, з профільною покрівлею; з північної сторони споруди знаходиться двоповерхова прибудова, довжиною 3,5 м, про що складений протокол огляду місця події від 11.12.2020.

Державне підприємство «Добрянське лісове господарство», листом № 05/934 від 17.11.2020, у відповідь на звернення слідчого Ріпкинського відокремленого підрозділу Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівській області Морозової К., повідомило, що земельна ділянка в кварталі 5 виділ 22 Олешнянського лісництва знаходиться в постійному користуванні ДП «Добрянське лісове господарство» на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 372689, кадастровий номер :06:001:0001; Підприємством дозвіл на будівництво об`єкту нерухомості на території земель державного лісового фонду не надавався.

22.01.2021, головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Городнянському, Козелецькому, Куликівському, Менському, Ріпкинському, Чернігівському районах та м. Чернігові Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області державним інспектором Манько П.Г., за участю головного лісничого ДП «Добрянське лісове господарство» Землянко Д.Г., проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою з кадастровим номером :06:001:0001, в ході якої встановлено, що частина земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Добрянське лісове господарство» самовільно зайнята, а саме на ній збудована двоповерхова дерев`яна будівля на площі 0,0051 га, чим порушені вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України, про що складені акт перевірки № 12-ДК/15/АП/09/01/-21 від 22.01.2021 та акт обстеження земельної ділянки № 12-ДК/6/АО/10/01/21 від 22.01.2021.

У перелічених актах також зазначено, що дозвіл на будівництво об`єкту нерухомості ДП «Добрянським лісовим господарством» на території земельної ділянки не надавався; інформація про власника самовільно збудованої будівлі відсутня.

Державний інспектор Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області П. Манько визначив розмір шкоди (склав розрахунок) заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту), що становить 75,04 грн.

29.04.2021, слідчий СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області Плеса М.М. виніс постанову про закриття кримінального провадження за номером 0000375, на підставі п. 2 частини 1 статті 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (значної шкоди); особа, яка самовільно зайняла частину спірної земельної ділянки та вчинила на ній самовільне будівництво, не встановлена.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.11.2022 у справі № 743/460/21, що набуло законної сили 28.12.2022, відмовлено в задоволенні позову заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Герасименка Д.П., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Державного підприємства «Городнянське лісове господарство» про зобов`язання вчинити певні дії, а саме приведення земельної ділянки в придатний до використання стан, шляхом знесення самовільно збудованої споруди. Вина фізичної особи ОСОБА_1 у самовільному захопленні земельної ділянки, відтак і самочинному будівництві споруди судом не встановлена.

З урахуванням наведеного, даний позов пред`явлений до постійного користувача земельної ділянки - Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», яким не вжиті заходи щодо усунення порушень щодо належного використання земель лісового фонду, чим порушені права власника земельної ділянки - держави, в особі Чернігівської обласної державної адміністрації, що стало підставою для звернення прокурора до суду.

Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі.

Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку передбаченому цим Законом здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

З урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу в питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах, не може тлумачитися розширено.

Відтак прокурор може представляти інтереси держави в суді в виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

За частинами 4 та 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи така відповідь взагалі не отримана то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У даній справі прокурор подав позов в особі Чернігівської обласної державної адміністрації, в зв`язку з невиконанням нею своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави в суді.

Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації.

Згідно з п. 7 частини 1 статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до статті 17 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 3, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або в випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб (частина 5 статті 122 ЗК України).

Місцева державна адміністрація розробляє та забезпечує виконання затверджених в установленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості ґрунтів, що перебувають у державній власності; розпоряджається землями державної власності відповідно до закону (пункти 1, 2 статті 21 Закону України «Про місце державні адміністрації).

Відповідно до статті 31 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території забезпечують реалізацію державної політики в сфері лісових відносин; здійснюють контроль за додержанням законодавства в сфері лісових відносин; передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Зазначені прокурором у позові порушення умов використання земельної ділянки, що знаходиться в державній власності та належить до земель лісогосподарського призначення, зокрема її незаконна забудова, істотно порушує екологічні інтереси суспільства та держави, порушує право Українського народу на володіння, користування та розпорядження спірною ділянкою відповідно до визначеного ЛК України, ЗК України її правового режиму використання.

Розпорядником земельних ділянок лісового фонду відповідно до закону є органи виконавчої влади - обласні державні адміністрації, в даному випадку Чернігівська обласна державна адміністрація, що уповноважена здійснювати контроль за додержанням законодавства в сфері лісових відносин та законним використанням земельних ділянок державної форми власності, яка неналежно їх реалізує.

Прокурор звертався до Чернігівської обласної державної адміністрації, листом № 55-75-2254ВИХ-23 від 07.03.2023, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді в сфері земельних відносин та просив надати інформацію про вжиття заходів щодо усунення порушень використання частини земельної ділянки та приведення її в первісний стан шляхом знесення самовільно збудованої споруди.

Чернігівська обласна державна адміністрація, на звернення прокурора, листом від 10.03.2023 № 01-01-21/4682 повідомила, що не наділена повноваженнями здійснення заходів щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та знесення самочинного будівництва, отже не має підстав для вжиття таких заходів.

Чернігівська обласна державна адміністрація підтвердила не здійснення жодних заходів на усунення допущених порушень.

Суд вважає, що такі дії позивача свідчать про його бездіяльність щодо захисту інтересів держави.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача, який є уповноваженим державою органом у спірних правовідносинах, розпорядником земельних ділянок лісового фонду і має право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.

Таким чином, компетентний орган був достеменно обізнаний з фактом порушення законодавства щодо використання земель лісового фонду, та в нього було достатньо часу для вжиття будь-яких заходів з метою реагування на порушення інтересів держави, проте останній самостійно не захистив інтереси держави в суді.

У порядку частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про зобов`язання привести частину земельної ділянки в первинний стан, шляхом знесення самовільно збудованої споруди.

За таких обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення прокурором факту бездіяльності Чернігівської обласної державної адміністрації, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави.

Суд врахував, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби в відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання використання земельної ділянки державної форми власності, яка належить до земель лісогосподарського призначення, яке здійснюється з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

З наведеного слідує, що при вирішенні даного спору наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Щодо зобов`язання привести частину земельної ділянки в первинний стан шляхом знесення самовільно збудованої споруди.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (стаття 1 ЗК України).

Частинами 1 - 3 статті 1 ЛК України встановлено, що ліс - тип природних комплексів (екосистема), в якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані в своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим (частина 3 статті 19 ЗК України).

За частиною 1 статті 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває в державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1 статті 92 ЗК України).

Відповідно до статті 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Статтею 164 ЗК України визначено, що охорона земель включає, зокрема обґрунтування і забезпечення досягнення раціонального землекористування; захист сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб.

За відомостями з Державного земельного кадастру земельна ділянка кадастровий номер :06:001:0001 площею 300,6883 га належить до земель лісогосподарського призначення, за цільовим призначенням: для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (код 09.01.).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :06:001:0001 площею 300,6883 га зареєстроване за Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» на підставі державного акту серії ЯЯ № 372689 від 14.12.2007 на право постійного користування земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується, що на частині цієї земельної ділянки невстановленою особою самовільно збудована споруда площею в основі 0,0051 га, про що ГУ Держеокадастром у Чернігівській області складені акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 12-ДК/15/АП/09/01/21 від 22.01.2021 та акт обстеження земельної ділянки № 12-ДК/6/АО/10/01/21 від 22.01.2021.

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» відповідно до п. 1.1. Статуту (затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 131 від 16.01.2023) засноване на державній власності, створене відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 26.10.2022 № 804 «Про створення державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та належить до сфери його управління. Підприємство створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів (п. 3.1. Статуту). Підприємство здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності згідно із законодавством (п. 5.9. Статуту). Одним з обов`язків підприємства є дотримання встановленого законодавством режиму використання земель (п. 7.2.5. Статуту).

Відповідач будь-яких дозволів на будівництво об`єкту нерухомості на території земель державного лісового фонду не надавав.

За статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу в власність або надання в користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з приписів статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її в попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (пункт «б» частини 3 статті 152 ЗК України).

Отже, відповідачем не дотриманий встановлений законодавством режим використання земельної ділянки, не здійснений належний контроль за її використанням, що призвело до незаконної забудови земель державного лісового фонду, а тому останній має привести частину земельної ділянки за кадастровим номером :06:001:0001 в первинний стан шляхом знесення двоповерхової дерев`яної споруди, що визнано відповідачем.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають установленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За частиною 1 статті 79 ГПК України наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до частини 4 статті 191 ГПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд установив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб, порушення майнових прав держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації шляхом самовільної забудови частини земельної ділянки лісового фонду підтверджена матеріалами і наявні законні підстави для приведення відповідачем, як постійним землекористувачем, цієї ділянки в первісний стан шляхом знесення двоповерхової дерев`яної споруди.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких, зокрема належить судовий збір.

За статтею 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача має бути відшкодований сплачений прокурором судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 53, 73 - 80, 86, 126, 129, 165 - 167, 178, 184, 191, 202, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави

(вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000; ) в особі позивача: Чернігівської обласної державної адміністрації (вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000; ) до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01601; ) про зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01601; ) привести частину земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0001, розташованої в 5 кварталі 22 виділу Олешнянського лісництва філії "Городнянське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в первинний стан, шляхом знесення двоповерхової дерев`яної споруди, площею в основі 0,0051га.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01601; ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000; ) 2684,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 05.06.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко