ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 травня 2023 року Справа № 903/166/23

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за участю представників сторін:

від позивача: Козлюк З.Р. довіреність №01Др-1-0123 від 02.01.2023

від відповідача: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/166/23 за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз до Товариства з обмеженою відповідальністю Луцький хлібокомбінат про стягнення 365183,06 грн,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023 Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Волиньгаз направило на адресу суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Луцький хлібокомбінат про стягнення 365183,06 грн., в т.ч.: 300837,87 грн. основний борг, 46273,71 грн. пеня, 2857,67 грн. 3% річних, 15213,81 грн. інфляційні втрати.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору розподілу природного газу для споживача, що не є прибутковим №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Направлена на адресу ухвала повернута до суду 20.02.2023 з позначкою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Строк для подання відзиву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 07.03.2023.

15.03.2023 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження та задовільнити позов в частині стягнення заборгованості за період з 01.06.2022 п 31.12.2022 в розмірі 38928,89 грн.

16.03.2023 надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд поновити строк для прийняття відзиву, оскільки ухвалу про відкриття провадження товариство не отримувало, а відтак було позбавлено можливості надати відзив у встановлений строк.

Ухвалою суду від 21.03.2023 клопотання ТОВ Луцький хлібокомбінат про поновлення строку на подання відзиву, задоволено. Поновлено строк на подання відзиву. Заяву ТОВ Луцький хлібокомбінат про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено. Суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 903/166/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.04.2023 о 10:00 год.

04.04.2023 представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив з додатками документів.

У зв`язку з проходженням суддею Гарбарем І.О. підготовки для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України відповідно до ст.89 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судове засідання, що призначене на 25.04.2023 о 10:00 год., не відбулося, про що помічником судді на підставі пункту 14 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів Господарського суду Волинської області від 22.10.2021 (зі змінами, внесеними рішенням зборів суддів від 22.11.2021) складена відповідна довідка від 19.04.2023.

Ухвалою суду від 08.05.2023 розгляд підготовчого судового засідання призначено на 16.05.2023 о 11:00 год.

В судовому засіданні 16.05.2023 сторони підписали письмову згоду про те, що не заперечують про перехід до слухання справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання на підставі ч.6 ст.183 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 16.05.2023 суд закрив підготовче засідання та розпочав розгляд справи по суті. Оголосив перерву до 30.05.2023 о 10:30 год. Зобов`язав позивача надати оригінали документів долучених до позовної заяви.

В судовому засідання представник позивача надала суду оригінали документів, які були долучені до позовної заяви для огляду в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримала в повністю та просила позов задовільнити повністю.

Представник відповідач в призначене судове зсідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, що підтверджується підписом представника в розписці від 16.05.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України, а неявка представника позивача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як слідує з доводів позивача, між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільних систем «Волиньгаз» (далі - Позивач/АТ «Волиньгаз») та Товариством з обмеженою відповідальністю Луцький хлібокомбінат (далі - Відповідач / Споживач / ТОВ Луцький хлібокомбінат) діють відносини щодо надання послуг з розподілу природного газу газорозподільними системами Позивача, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 (далі - Кодекс ГРМ).

У відповідності із законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -Регулятор), своєю постановою від 19.06.2017 року № 813 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Волинської області.

В свою чергу, Регулятор постановою від 31.05.2019 № 914 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 813» внесла такі зміни: 1) у назві абревіатуру «ПАТ» замінити абревіатурою «АТ»; 2) у тексті постанови слова «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ» у всіх відмінках замінити словами «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ» у відповідних відмінках.

Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів до газорозподільної мережі (ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті НКРЕКП та Оператора ГРМ (АТ «Волиньгаз») та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Як слідує з матеріалів справи, заявою-приєднання №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017 ТОВ Луцький хлібокомбінат приєдналося до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), адреса об`єкту споживання: 43001, м.Луцьк, вул.Ковельська,150, редакція якого затверджена Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2498 (а.с.7).

Відтак, між Позивачем та Відповідачем укладено договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), шляхом підписання Відповідачем заяви-приєднання №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017 до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому (далі -Договір).

Згідно п.1.1 вказаного договору, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк (п.1.3 договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору Позивач, як Оператор ГРМ, взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу послугу з розподілу природного газу, а Відповідач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному Договором.

Згідно з п.6.1. Договору розподілу природного газу: Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п.п. 6.3., 6.4. договору розподілу природного газу розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Як зазначено в п. 6.5. Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача, зарахувати в рахунок погашення заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов`язань за цим Договором.

За умовами пункту 6.6 Типового Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно з законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ.

Відповідно до умов пункту 6.8. договору надання оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з умовами пункту 7.4. договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку визначені цим договором.

У відповідності до п.8.2. Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У пункті 12.1. договору визначено, що договір укладається на невизначений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви відповідача від 20.03.2023 №119/23 (а.с.74), сторони погодили припинити дію Договору № №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017 року з 01.04.2023, в частині надання послуг з розподілу природного газу, а в частині проведення розрахунків дію Договору припинити після повного їх здійснення, про що уклали додаткову угоду № 1 від 31.03.2023 (а.с.75).

Відповідно до пп. 32) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» Регулятором на ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Згідно із абзацом 1 пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Згідно із абзацом 1 пункту 4 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем споживач, який є власником комерційного ВОГ, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового газового місяця надати Оператору ГРМ у спосіб та за формою, визначеними договором розподілу природного газу, звіт про дані комерційного вузла обліку за розрахунковий період. При цьому якщо комерційний ВОГ обладнаний обчислювачем чи коректором об`єму природного газу, до звіту додаються роздруковані звіти з обчислювача чи коректора об`єму природного газу про добові та/або погодинні дані споживання природного газу, протокол про втручання в роботу комерційного ВОГ та протокол аварійних/діагностичних повідомлень.

Спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що між сторонами існують розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу, і оскільки сторони не досягли згоди щодо обсягу розподіленого природного газу, даний спір вирішується в судовому порядку.

Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу визначений у розділі 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ (з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019) розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Абзацом 10 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому, подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.

У Кодексі газорозподільних систем термін газовий рік вживається у значенні, як період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Постановою НКРЕКП №2766 від 30.12.2020 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»» Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2021 року в розмірі 1,57 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,884 грн за 1 м3.

На 2022 рік Товариство (Оператор ГРМ) визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року.

Так, за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року, Відповідачеві було розподілено природного газу в кількості 273737,74 м3.

Отже, з доводів позивача слідує, що місячна вартість у 2022 році була розрахована як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).

На виконання Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017, який підписаний Відповідачем була розрахована щомісячна плата за розподіл газу з січня 2022 року по грудень 2022 року: 01.10.2020 - 30.09.2021 = 273 737,74 м3 /12 міс. = 22 811,48 м3 х 1,884 грн. за 1 м3= 42976,828 грн. в місяць.

13.05.2023 представниками Оператор газорозподільної системи АТ «Волиньгаз» в присутності споживача ТОВ Луцький хлібокомбінат та головного інженера Палько В.О. припинено газопостачання об`єкта хлібозавод лінія №1 за адресою: м.Луцьк, вул.Ковельська,150, що підтверджується актом №940 про припинення (обмеження) газопостачання (а.с.56).

27.06.2022 ТОВ «Луцький хлібокомбінат» звернулось до АТ «Волиньгаз» з листом щодо перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за 2022 рік (а.с.10).

13.07.2022 листом №430-Лв-3145-0722 надано відповідь про те, що відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ ТОВ «Луцький хлібокомбінат» не має права на коригування величини річної замовленої потужності на 2022 рік (а.с.11).

27.09.2022 (вих. №430-Сл-4820-0922) Відповідачу надіслано вимогу про сплату боргу за послугу з розподілу природного газу (а.с.12) в розмірі 171907,42 грн та рахунок на оплату №62019630 від 27.09.2022, проте зазначений лист-вимогу залишено без задоволення, борг не погашено.

З доводів позивача слідує, що упродовж травня-грудня 2022 року Відповідачу направлялися акти наданих послуг за відповідні календарні місяці, які ТОВ «Луцький хлібокомбінат» не підписано та не повернуто Позивачу (а.с.20-27).

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази надіслання листів за травень-серпень 2022.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості по контрагенту ТОВ «Луцький хлібокомбінат» загальний розмір основного боргу на 31.01.2023 становить 300837,87грн. (за травень-грудень 2022).

Відповідно до ст. 144 ГК України, ст.11 ЦК України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Несвоєчасне проведення відповідачем належних розрахунків з позивачем, існування у певні періоди заборгованості по оплаті стало підставою для нарахування штрафу, пені за прострочку виконання грошових зобов`язань, а також інфляційних та процентів річних, та звернення до суду із позовом про стягнення нарахованих сум.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. 216-218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками до позовної заяви позивачем по актах травень-грудень 2022 відповідно до ст. 625 ЦК України було нараховано відповідачу 2857,67 грн. 3% річних, 15213,81 грн інфляційних втрат, а також відповідно до п.8.2 договору пеню в розмірі 46273,71 грн (а.с.33-40).

Як слідує з доводів відповідача, ТОВ «Луцький хлібокомбінат» за період з січня по травень 2022 сплатив позивачеві за розподіл газу суму в розмірі 213059,30 грн., що не заперечувалося в судовому засіданні представником позивача.

Згідно акту про припинення (обмеження) газопостачання від 13.05.2022 №940, з червня 2022, відповідачем припинено розподіл газу та станом на 31.12.2022 постачання/розподілу газу не відновлювалося.

Позивач стверджує, що відповідач не подав до 20.10.2021 Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ та розрахунковий календарний рік (2022) у порядку та строки встановлені Кодексом ГРМ, а тому він не отримав право на здійснення перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022 календарний рік відповідно до пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. Про що, його було повідомлено листом №430-Лв-3145-0722 від 13.07.2022.

Однак суд не приймає до уваги дані доводи, оскільки сторони погодили величину річної замовленої потужності сумарно на наступний 2022 виходячи фактичного обсягу споживання природного газу за спірним обєктом за період з 01.10.2020 по 30.09.2021.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи є акт про припинення (обмеження) газопостачання від 13.05.2022 №940, з червня 2022, який покладений в основу тверджень відповідача про припинення газопостачання на його об`єкті.

Окрім того, вище вказано, що відповідач до травня 2022 року сплачував позивачу вартість послуг з розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 8 глави 6 розділу VІ Кодексу, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору.

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 10 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору.

Вказане також було узгоджено сторонами в п. 12.5. Договору.

Також, абз. 2, 4 п. 10 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом).

Договір розподілу природного газу з новим споживачем укладається після припинення договору розподілу природного газу із споживачем, який звільняє об`єкт або приміщення.

Тобто з наведеного вбачається, що обов`язок повідомити Оператора ГРМ про припинення користування природним газом лежить саме на споживачу, який не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення повинен повідомити Оператора ГРМ про припинення користування природним газом. У разі ж неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення споживач повинен здійснювати оплату наданих йому послуг.

З огляду на те, що відповідач повідомив позивача про припинення користування природним газом шляхом підписання акту про припинення (обмеження) газопостачання від 13.05.2022 №940, а також надісланням заяви щодо перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022, то відповідач повинен здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, з червня 2022 - 5561,27 грн., за один місяць згідно розрахунку:

За період з 01.01.2022 по 31.05.2022 відповідачем було використано 31,2 тис.м.куб. природного газу.

Споживання газу Товариством за період з 01.01.2022 по 31.05.2022 становить 31178 м. куб.

Тариф за розподіл природного газу за 1 тис. м. куб. становить - 2140,46 грн. з ПДВ.

Таким чином, вартість послуг з розподілу природного газу за один календарний місяць 2022 становить - 31178 м. куб * 2140,46 грн. / 12 = 5561,27 грн.

Отже, за період червень-грудень 2022 сума до сплати становить - 38928,89 грн., що визнає відповідач.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що сума до стягнення за розподіл природного газу у за період червень-грудень 2022 р. становить 38 928,89 грн., а не 365183,06 грн. як вимагає Стягувач.

Щодо актів наданих послуг, у відповідності до якого позивачем нарахована відповідачу вартість послуг з розподілу природного газу за травень- грудень 2022 в розмірі 300837,87, суд зазначає, що вказані акти відповідачем не підписані. При цьому, згідно з пунктом 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акту наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акту наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. Водночас, ненадання письмової відмови щодо підписання акту наданих послуг не спричиняє узгодженість такого акту.

Враховуючи ту обставину, що позивачем не було здійснено перерахунок місячної вартості послуги розподілу природнього газу на 2022 рік у відповідності до Постанови №528 від 24.05.2022, а тому наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, який здійснений на суму 300837,87 грн не приймається судом до уваги. У зв`язку із чим в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 583,93 грн відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на нього.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Луцький хлібокомбінат (вул.Карбишева,1, м.Луцьк, 43023, ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз (вул.І.Франка,12, м.Луцьк, 43006, ) 38928,89 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 89 коп) заборгованості та 583,93 грн (п`ятсот вісімдесят три гривні 93 коп) витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 07.06.2023.

Суддя І. О. Гарбар