УХВАЛА

м. Київ

12.06.2023Справа № 910/9074/23

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповід альністю "Дорожник" (08801, Київська область, Миронівський район, місто Миронівка, вулиця Корсунська, будинок 10)

до Товариства з обмеженою відповід альністю "Спільне українсько-білоруське підприємство "Белавтодор-Україна" (04060, місто Київ, вулиця Ризька, будинок 73-Г, офіс 7)

про стягнення 1 408 552 грн 56 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожник" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-білоруське підприємство "Белавтодор-Україна" про стягнення 1 408 552 грн 56 коп. заборгованості за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом від 01.04.2021 № 01/04/21-пв та договором про надання послуг від 14.07.2021 № 1407/21ямр.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та умов договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 01.04.2021 № 01/04/21-пв та договору про надання послуг від 14.07.2021 № 1407/21ямр неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 1 026 775 грн 85 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 26 091 грн 12 коп. пені, 42 738 грн 98 коп. 3 % річних та 312 946 грн 61 коп. інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності передачі справи за підсудністю з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справи про банкрутство розглядаються господарськими судами у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 відкрито провадження у справі № 910/2288/23 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Білоруське підприємство "Белавтодор-Україна" (ідентифікаційний код 40023039).

Відповідно до статті 1 Кодексу України з питань банкрутства банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Наведена норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю кодексу України з питань банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Згідно з частиною 2 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Таким чином, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 відкрито провадження у справі № 910/2288/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Білоруське підприємство "Белавтодор-Україна" (ідентифікаційний код 40023039), матеріали даної справи № 910/9074/23 підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/2288/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Білоруське підприємство "Белавтодор-Україна".

Керуючись ст. 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 910/9074/23 за позовом Товариства з обмеженою відповід альністю "Дорожник" до Товариства з обмеженою відповід альністю "Спільне українсько-білоруське підприємство "Белавтодор-Україна" про стягнення 1 408 552 грн 56 коп. передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/2288/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне Українсько-Білоруське підприємство "Белавтодор-Україна".

Згідно статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Плотницька