ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/656/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним Ганнисика О.Ю. за самопредставництвом, відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним адвоката Кириченка М.О., у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за первісним позовом Канівського комунального підприємства теплових мереж до Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради про стягнення 629682 грн. 81 коп. і за зустрічним позовом Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради до Канівського комунального підприємства теплових мереж про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2022 року позивач Канівське комунальне підприємство теплових мереж звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради (далі - відповідач, а разом - сторони) про стягнення, на підставі типового договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166 - 689845 грн. 85 коп. боргу та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем строків та порядку оплати отриманої теплової енергії за типовим договором з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166 для опалення частини приміщень площею 1038,5 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1 у період січня 2021 - травня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду по ній відкрито провадження у справі № 925/656/22 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін без виклику, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.08.2022 року, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач в особі свого представника подав суду 03.08.2022 року заяву (т. 1 а.с. 85-87), в якій заперечив проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, просив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.08.2022 року задоволено заяву відповідача (вх. № 8744/22 від 03.08.2022 року), призначено розгляд справи № 925/656/22 за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 30.08.2022 року.

В підготовчому засіданні 30.08.2022 року оголошено перерву до 08.09.2022 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 02.09.2022 року відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог (т. 1 а.с. 104-109). В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що він не є суб`єктом правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг з теплопостачання, власником нежилих приміщень Будинку рад за адресою АДРЕСА_1 є Черкаська районна рада з 26.02.2021 року згідно даних реєстрів, відповідачу рішенням Черкаської районної ради Про передачу майна№5-5/VIII від 287.01.2021 року передано у господарське відання нежитлові приміщення Будинку рад, вказане рішення є актом індивідуальної дії, який не зобов`язує на виконання будь-яких інших дій, в тому числі і на укладення договору, заперечив погодження та укладення договору з позивачем.

Крім того, заперечуючи проти первісного позову, відповідач 02.09.2022року подав зустрічну позовну заяву з вимогами до Канівського комунального підприємства теплових мереж (далі позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним) в якій просив суд:

- визнати недійним договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166;

- відшкодувати судові витрати.

Зустрічний позов мотивовано тим, що спірний договір суперечить Закону України "Про теплопостачання" та Закону України "Про публічні закупівлі", враховуючи вимоги чинного законодавства щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг з визначеним суб`єктним складом відповідних правовідносин, порядком укладання таких договорів виключно через процедуру закупівлі, що є підставою для визнання його недійсним (т. 1 а.с. 112-121).

Ухвалою суду від 08.09.2022 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов, зустрічну позовну заяву Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 925/656/22, розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 22.09.2022 року.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним Канівське комунальне підприємство теплових мереж в особі свого представника 21.09.2022 року подав суду відповідь на відзив за первісним позовом, відзив на зустрічний позов, за змістом якого спростовував доводи відповідача за первісним позовом, викладені у відзиві на позовну заяву, вказав, що відповідач зобов`язаний утримувати передане йому у господарське відання майно та відповідно отримувати та сплачувати житлово-комунальні послуги, а саме спожиту теплову енергію відповідно зайнятій площі приміщень та згідно даних показників лічильників, просив задовольнити первісний позов повністю. Проти зустрічного позову заперечував з мотивів необґрунтованості і безпідставності його вимог, просив відмовити у його задоволенні повністю (вх. № 10892/22, т. 1 а.с. 159-162).

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - Господарське управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради подав суду 22.09.2022 року клопотання про продовження строку для надання відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на первісний позов (вх. № 10918/22, т. 1 а.с. 173-175).

Ухвалою суду від 22.09.2022 року задоволено клопотання відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом (вх. № 10918/22 від 22.09.2022року), продовжено відповідачу за первісним, позивачу за зустрічним позовом строк для подання відповіді на відзив на первісний та заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов, підготовче провадження у справі № 925/656/22 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2022 року.

Додатково обґрунтовуючи зустрічний позов і заперечення проти первісного позову, позивач за зустрічним позовом в особі свого представника подав суду 03.11.2022 року відповідь на відзив, в яких зокрема, зазначив, що процес передачі на баланс майна не робить балансоутримувача споживачем комунальної послуги, що постачається на передане майно, фактичним користувачем нерухомого майна вважає Виконавчий комітет Канівської міської ради тому просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити повністю вимоги зустрічної позовної заяви (вх. № 12757/22, т.с. 1 а.с. 192-198).

Ухвалою суду від 03.11.2022 року відкладено розгляд справи на 17.11.2023 року, в якому оголошено перерву до 24.01.2023 року (з урахуванням ухвали суду від 29.11.2022 року).

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним в особі свого представника 11.01.2023 року подав суду заяву (вх. № 514/23, т.с. 1 а.с. 239), в якій просив прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме від стягнення з Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради заборгованості за теплову енергію спожиту з 01.01.2021 року по 28.01.2021 року (включно) в кількості 33,961 Гкал на суму 51645 грн. 72 коп. та плати за приєднане теплове навантаження в цей період в сумі 8517 грн. 32 коп., що разом становить 60163 грн. 04 коп.; провадження у справі в цій частині просив закрити; остаточно стягнути з відповідача 629682 грн. 81 коп. заборгованість за період з 29.01.2021 року по травень 2022 року.

24.01.2023 року представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом подав суду заяву (вх. № 1146/23, т.1 а.с.241-244), в якій просив зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 925/1846/21.

Ухвалою суду від 24.01.2023 року прийнято до провадження та задоволено заяву Канівського комунального підприємства теплових мереж про відмову від частини позовних вимог (вх. № 514/23 від 11.01.2023 року), закрито провадження у справі № 925/656/22 за первісним позовом Канівського комунального підприємства теплових мереж до Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради про стягнення 60163 грн. 04 коп. боргу, відмовлено в задоволенні заяви Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради про зупинення провадження у справі (вх. № 1146/23від 24.01.2023 року в протоколі судового засідання), за клопотанням Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради (вх. № 1148/23 від 24.01.2023 року), відкладено розгляд справи по суті на 07.02.2023 року.

Представник відповідача за первісним, позивача за зустрічним позовом повторно подав суду:

07.02.2023 року, 16.02.2023 року заяви (вх. № 1999/23, 2607/23, т.2 а.с.1-5, 14-18), в яких просив повернутись до стадії підготовчого провадження, зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 925/1846/21;

16.02.2023 року письмові тезиси промови у дебатах (вх. №2609/23, т.2 а.с. 21-32).

В судових засіданнях 07.02.2023 року, 16.02.2023 року відмовлено в задоволенні заяв Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради про зупинення провадження у справі (вх. № 1999/23 від 07.02.2023 року, 2607/23 від 16.02.2023 року в протоколах судових засідань), ухвалами суду від 16.02.2023 року, 23.03.2023 року відкладено судове засідання на 10.04.2023 року.

В судовому засіданні 10.04.2023 року представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним підтримав і просив суд задовольнити повністю первісний позов з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог, зустрічний позов не визнав і просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у його заявах по суті справи і з процесуальних питань. Представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним первісний позов не визнав і просив суд відмовити у його задоволенні повністю, зустрічний позов підтримав і просив задовольнити повністю з підстав, викладених у його заявах по суті справи і з процесуальних питань. Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 11.04.2023 року.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні 11.04.2023 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними заяви по суті справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд первісний позов задовольняє повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю з таких підстав.

17.07.2020 року постановою Верховної Ради України від №807-ІХ Про утворення та ліквідацію районів в Черкаській області утворено Черкаський район (з адміністративним центром у місті Черкаси) у складі територій Балаклеївської сільської, Березняківської сільської, Білозірської сільської, Бобрицької сільської, Будищенської сільської, Городищенської міської, Кам`янської міської, Канівської міської, Корсунь-Шевченківської міської, Леськівської сільської, Ліплявської сільської, Медведівської сільської, Михайлівської сільської, Мліївської сільської, Мошнівської сільської, Набутівської сільської, Ротмістрівської сільської, Руськополянської сільської, Сагунівської сільської, Смілянської міської, Степанецької сільської, Степанківської сільської, Тернівської сільської, Червонослобідської сільської, Черкаської міської, Чигиринської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України ( п.п. 23 п. 1 ); ліквідовано Канівський район (п.п. 23 п. 3) у зв`язку з чим, Канівська районна рада () на підставі рішення Черкаської районної ради від 11.12.2020 року №2-2/VIII Про реорганізацію Канівської районної ради шляхом приєднання реорганізована шляхом приєднання до Черкаської районної ради, яка стала правонаступником всього майна, прав та обов`язків Канівської районної ради.

16.12.2020 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 036000152 щодо припинення Канівської районної ради - юридичної особи в результаті її реорганізації.

28.01.2021 року рішенням Черкаської районної ради №5-4/VIII Про затвердження передавальних актів (т. 1 а.с. 164-166) у п. 1 вирішено затвердити передавальний акт майна, активів та зобов`язань Канівської районної ради, зокрема: 1) нежитлового приміщення Будинку рад за адресою: вул. Олега Кошового, 3, м. Канів.

Опис об`єкта - загальна площа 1417,5 м2, будівля рад, прибудова, ґанок, цокольний поверх, ц/п, стіна підпірна, ґанок, ґанок, вимощення.

Разом з об`єктом передається:

інвентаризаційна справа №379 на приміщення;

свідоцтво на право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №655948 від 10.01.2007 року;

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССС №073155 від 10.01.2007 року;

Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №340095 від 07.11.2008 року.

28.01.2021 року рішенням Черкаської районної ради №5-5/VIII Про передачу майна (т.1 а.с. 10) вирішено зокрема наступне:

передати безоплатно із спільної власності територіальних громад Канівського району у власність Канівської територіальної громади комунальний заклад Районний будинок культури Канівської районної ради () за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 66, м. Канів, 19003 та майно призначене для його обслуговування (п.1);

вийти зі складу засновника комунального закладу Районний будинок культури Канівської районної ради (п.2);

передати на баланс Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради:

з балансу Канівської районної ради:

нежилі приміщення Будинку рад за адресою: вул. Кошового Олега, 3, м. Канів;

гараж за адресою: АДРЕСА_2 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_3 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_4 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_5 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_6 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_7 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_8 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_9 ;

гараж за адресою: АДРЕСА_10 (п.п.2 п.6);

закріпити об`єкти, зазначені в пункті 6 цього рішення, на праві господарського відання за Господарським управлінням експлуатації приміщень Черкаської районної ради (п.7).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 246415301 від 01.03.2021 року (т.1 а.с. 11) вбачається, що нежитлові приміщення Будинку рад загальною площею 1417,5 кв.м., які складаються: Будівля рад А-3, прибудова а, ґанок, цокольний поверх - ц/п, стіна підпірна №1, ґанок №2, ґанок №3, вимощення 1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 200 в актуальній інформації про право власності наявний запис №40782615 зареєстрований 26.02.2021 року про передачу в комунальну власність територіальної громади сіл, селищ Черкаського району в особі Черкаської районної ради.

Статут Канівського комунального підприємства теплових мереж, який є додатком до рішення Канівської міської ради Черкаської області № 14-102 від 28.03.2019 року та затверджений рішенням Канівської міської ради Черкаської області №14-102 від 28.03.2019 року, визначає наступне:

Канівське комунальне підприємство теплових мереж (надалі підприємство) є комунальним унітарним комерційним підприємством міста Канева (п.1.1);

власником майна підприємства є територіальна громада міста Канева в особі Канівської міської ради Черкаської області (п.1.4.);

основною метою створення підприємства є отримання прибутку від здійснення господарської діяльності, спрямованої на розвиток та удосконалення теплопостачання з метою найбільш повного забезпечення тепловою енергією житлового фонду, комунально-побутових, соціально-культурних та інших підприємств в зоні дії підприємства, а також господарської діяльності щодо надання послуг з енергоаудиту та енергосервісу; підвищення рівня енергозаощадження, поліпшення енергоефективності, використання відновлювальних джерел енергії т зниження екологічного навантаження на навколишнє середовище на основі сучасних досягнень в галузі енергетики та високих технологій, а також будівельна діяльність (п.2.1.);

предметом діяльності підприємства є надання послуг, виконання робіт, виробництво товарів, торгівля, а також інша підприємницька діяльність, у тому числі зовнішньоекономічна, з метою одержання відповідного прибутку (п.2.2.);

підприємство здійснює комерційну господарську діяльність, організовує діяльність відповідно до фінансового плану, затвердженого власником (органом до сфери управління якого входить підприємство) самостійно організовує виробництво продукції (робіт, послуг) і реалізує її за цінами (тарифами), що визначаються в порядку, встановленому законодавством (п. 3.1.);

споживачами теплової енергії, що використовується на технологічні і комунально-побутові потреби, можуть бути підприємства, установи і організації незалежно від форми власності та господарювання, а також фізичні особи-підприємці (п.3.4.).

Виконавчий комітет Канівської міської ради листом № 01-01-20/174 від 25.01.2021 року повідомив Канівське комунальне підприємство теплових мереж, що з 11.01.2021 року площа зайнятих ним приміщень по вул. Олега Кошового становить - 379,0 кв.м. (т.1 а.с. 12).

09.02.2021 року між Канівським комунальним підприємством теплових мереж, як постачальником, та Виконавчим комітетом Канівської міської ради, як покупцем, укладено договір на постачання теплової енергії №5 (т.1 а.с. 13-15), відповідно до п.п.1.1., 5.1. яких постачальник зобов`язався у 2021 році здійснити постачання теплової енергії, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити теплову енергію; місце поставки: Черкаська обл., м. Канів, зокрема приміщення в будівлі вул. Олега Кошового, 3. В додатку № 1 Розрахунок вартості опалення об`єктів виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області вказано опалювальну площу 956 м.кв.

04.02.2021 року позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним - Канівське комунальне підприємство теплових мереж звернувся до Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради з листом № 61 (т.1 а.с. 16), в якому направив проект договору про постачання теплової енергії приміщень Черкаської районної ради за адресою: м. Канів, вул. Олега Кошового, 3, за зверненням Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради за №47 від 29.01.2021 року, який останнім отримано.

Договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166, укладений між позивачем за первісним позовом, відповідачем за зустрічним - Канівським комунальним підприємством теплових мереж, як виконавцем, відповідачем за первісним позовом, позивачем за зустрічним - Господарським управлінням експлуатації приміщень Черкаської районної ради, що є правонаступником зобов`язань за теплову енергію, спожиту структурними підрозділами Канівської районної ради та Канівської райдержадміністрації, як споживачем (далі Договір, т. 1 а.с. 17-20), обумовлює, зокрема, наступне:

п. 1.1. виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Найменування: код ДК 021:20-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція послуга з постачання теплової енергії. Кількість замовленої теплової енергії складає 174,379 Гкал/рік. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»;

п. 3. інформація про споживача: 1) адреса: вул. Кошового Олега, 3, м. Канів, Черкаська обл., 19003; 2) опалювальна площа (об`єм) будівлі (споживача) 1038,5кв.м. (3388 куб.м.); 3) теплове навантаження будівлі (споживача) 0,070019 Гкал/год.;

п. 4. у будинку відсутній індивідуальний тепловий пункт;

п. 5. будинок обладнано вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії;

п. 6. ціна договору визначається розрахунком вартості послуги з постачання теплової енергії додаток 2 до договору) на підставі встановлених тарифів та на момент укладення договору становить 354954, 43 грн., в тому числі податок на додану вартість 95159,07 грн.;

п. 8. виконавець забезпечує постачання теплоносія безперервно з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску в обсягах згідно з договором протягом календарного року;

п. 14. обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями вузла комерційного обліку;

п. 22. розподіл обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець;

п. 23. споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги;

п. 24. ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом нна дату укладення договору тариф на послугу з постачання теплової енергії становить 2281, 40 грн. за 1 Гкал з ПДВ;

п. 27. споживач здійснює оплату за цими договором щомісяця не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу;

п. 30. споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору;

п. 43. договір набирає чинності з 01.01.2021 року і діє до протягом календарного року з дати набрання чинності.

Додатками до Договору визначено:

Додаток №1 «Температурний графік теплової енергії» (т.1 а.с. 21);

Додаток №2 «Розрахунок вартості договору » (т.1 а.с. 23);

Додаток №3 «Акт розмежування балансової належності» (т.1 а.с. 22).

В додатку № 2 Розрахунок вартості договору з власником (користувачем) будівлі Черкаської районної ради в м. Каневі вул.. О. Кошового, 3, вказано опалювальну площу 1038, 5 м.кв.

Канівське комунальне підприємство теплових мереж вказує, що з метою узгодження умов договору сторонами, ним повторно 07.04.2021 року на електронну адресу Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради направлено скоригований проект договору, однак у зв`язку з неповерненням примірника направленого договору Канівське комунальне підприємство теплових мереж повторно 09.09.2021 року звернулось до Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради з листом № 358 (т.1 а.с. 59), в якому повідомив про наявність у заборгованості з поставленої ними у приміщення займані Черкаською районною радою теплової енергії у період січня-квітня 2021 року у розмірі 213541 грн. 61 коп. згідно актів виконаних робіт та рахунків доданих до листа, повторне направлення їм примірника договору про постачання теплової енергії щодо площ за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2021 року Господарське управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради листом № 161 (т.1 а.с. 60) повідомила Канівське комунальне підприємство теплових мереж, що між сторонами не укладено договору про постачання теплової енергії та безпідставність направлених ним рахунків щодо оплати теплової енергії у період січня-квітня 2021 року. Також листом № 190 від 16.11.2021 року (т.1 а.с. 61) повідомлено про створення комісії з моніторингу збереження та забезпечення цілісності нежилих приміщень Будинку рад, які перебувають на балансі підприємства та закріплені на праві господарського відання, якою 15.11.2021 року здійснено огляд будівлі та встановлено постачання Канівським комунальним підприємством теплових мереж теплової енергії на всі три поверхи будівлі, повідомлено про відсутність обов`язку сплати теплової енергії, відсутність наміру укладення договору про постачання теплової енергії у зв`язку з відсутністю орендарів.

15.11.2021 року Виконавчим комітетом Канівської міської ради прийнято рішення № 400 «Про запуск опалення в Будинку рад за юридичною адресою: АДРЕСА_1 » (т.1 а.с. 62).

19.11.2021 року Виконавчий комітет Канівської міської ради листом № 01-01-30/2469 повідомив голову Черкаської районної ради про запущення системи опалення в адміністративній будівлі Будинку рад відповідно до рішення № 400 від 15.11.2021 року та на підставі договору про постачання теплової енергії укладеного з Канівським комунальним підприємством теплових мереж на опалення фактично зайнятих приміщень апаратом Виконавчого комітету Канівської міської ради, наголосив на обов`язку оплати за опалення площ адмінбудівлі, що залишилась у їх власності (т.1 а.с. 64).

23.11.2021 року Канівське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради з листом №496 (т.1 а.с. 65, докази направлення а.с. 66), в якому вказав, що користувачем частини приміщень будівлі також є Виконавчий комітет Канівської міської ради, який за укладеним договором з Канівським комунальним підприємством теплових мереж отримує постачання теплової енергії для потреб опалення приміщень що перебувають у їх фактичному користуванні, нарахування плати проводиться відповідно до показників приладу обліку теплової енергії, та розподіляється відповідно до фактично зайнятих площ. Оскільки внутрішня система опалення приміщення гідротехнічно пов`язана між собою, технологічно неможливо здійснювати постачання теплової енергії лише в окремо взяті частини приміщення без здійснення опалення Будівлі в цілому, тому постачання теплової енергії відбувається для потреб опалення решти приміщень, які перебувають у господарському віданні Господарського управління, обсяг спожитої теплової енергії визначається приладом обліку теплової енергії та розподіляється відповідно до зайнятих площ. До листа додав примірники додаткової угоди №1 до договору № 166, враховуючи зміну тарифу на послуги.

13.12.2021 року, 10.01.2022 року Господарське управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради листами № 196, № 8 повідомило Канівське комунальне підприємство теплових мереж про безпідставність направлених ним рахунків на оплату спожитої теплової енергії, актів приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії, оскільки між сторонами відсутні договірні відносини, просив припинити листування щодо оплати послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 67-68).

Із рахунків: №0000686 за січень-квітень 2021 року, №0000911 за листопад 2021 року, №0001025 за грудень 2021 року, № 0000045 за січень 2022 року, № 0000178 за лютий 2022 року, № 0000303 за березень 2022 року, № 0000433 за квітень 2022 року та відповідних актів приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії: №0000671 за січень-квітень 2021 року, №0000921 за листопад 2021 року, №0001034 за грудень 2021 року, №с 0000045 за січень 2022 року, № 0000177 за лютий 2022 року, № 0000302 за лютий 2022 року, № 0000302 за березень 2022 року, № 0000428 за квітень 2022 року (а.с. 32,33,35,39,40,42, 44, 46, 47), а також відомостей обліку споживання тепла за період січня 2021 року- квітня 2022 року (т.1 а.с. 49-58) вбачається, що позивач поставив відповідачу теплову енергію у період з січня 2021 року по травень 2022 року на загальну суму 689845 грн. 85 коп. з урахуванням фактично займаної ним площі -1075 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані рахунки та акти позивачем направлені на адресу відповідача, які останнім отримані однак не погоджені та не оплачені (т.1 а.с. 34, 37,41,43,45,48).

За розрахунком Канівського комунального підприємства теплових мереж (т.1 а.с. 31) та з урахуванням заяви про відмову від частини вимог, заборгованість Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради за поставлену теплову енергію за договором з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії №166 у період з 29.01.2021 року по вересень 2022 року становить 629682грн. 81 коп. яку останній не сплатив, вимога про її стягнення є предметом первісного позову у справі, що розглядається. Разом з тим, Господарське управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради заперечує дійсність договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166, що є предметом зустрічного позову.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії №166, вимоги сторін витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Сторони у справі являються юридичними особами, суб`єктами господарювання в розумінні ст.ст. 2, 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єктами господарських відносин у сфері теплопостачання.

Сторони у справі являються юридичними особами, суб`єктами господарювання в розумінні ст.ст. 2, 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єктами господарських відносин у сфері теплопостачання.

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання врегульовуються Законом України "Про теплопостачання", який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Статтею 1 ЗУ "Про теплопостачання" визначено, що балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами;

виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору;

місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача; (Тобто, зазначеною нормою визначена обов`язкова ознака споживача теплової енергії, а саме: споживачем теплової енергії може бути особа, теплоспоживче обладнання якого (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування, тощо) через тепловий ввод приєднане, або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.)

норми і правила - певні вимоги, у тому числі інструкції, прийняті та зареєстровані в порядку, встановленому законодавством, щодо забезпечення належного технічного стану теплових, тепловикористальних установок та мереж, їх експлуатації, проектування та будівництва;

об`єкти у сфері теплопостачання - теплогенеруючі станції чи установки, теплові електростанції, теплоелектроцентралі, котельні, когенераційні установки, теплові мережі, які призначені для виробництва і транспортування теплової енергії, а також об`єкти та споруди, основне і допоміжне обладнання, що використовуються для забезпечення безпечної та надійної експлуатації теплових мереж;

постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

теплова установка - обладнання, пристрої, призначені для виробництва, перетворення та споживання теплової енергії;

тепловикористальна установка - комплекс обладнання (пристроїв), що використовує теплову енергію (теплоносій) для опалення, вентиляції, гарячого водопостачання, технологічних або комунально-побутових потреб;

сфера теплопостачання - сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам;

прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії;

система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання;

споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування;

теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання (ст.ст. 3-4 ЗУ "Про теплопостачання").

Згідно з статтею 18 ЗУ "Про теплопостачання" суб`єкти господарської діяльності, які здійснюють виробництво, постачання та транспортування теплової енергії і займають монопольне (домінуюче) положення на ринку теплової енергії, не можуть припиняти свою діяльність або зменшувати обсяг постачання теплової енергії з метою створення дефіциту теплової енергії, якщо необхідність такого обмеження не встановлена законодавством України.

Відповідно до ч. 6 ст.19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 1 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що споживач має право, у тому числі, на отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії. Згідно ч. 3 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії є, у тому числі, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною 2 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання").

Згідно п. 3 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначено ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до частин 1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При цьому приписи вказаної статті ЦК кореспондуються з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 3 вказаної норми, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Статтею 234 ЦК України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Згідно з частиною 1 ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вищенаведені норми віднесені до глави 16 розділу IV книги І ЦК України і врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору ( ст. 634 ЦК України);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651);

у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652);

у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653);

зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654).

Відповідно до викладених обставин справи суд вбачає, що з 29.01.2021 року на підставі рішення Черкаської районної ради №5-5/VIII Про передачу майна від 28.01.2021 року Господарське управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради отримало у господарське відання в тому числі нежилі приміщення Будинку рад за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1417, 5 кв.м. - будівля рад, прибудова, ґанок, цокольний поверх, ц/п, стіна підпірна, ґанок, ґанок, вимощення.

Приміщення Будинку рад за адресою: вул. Кошового Олега, 3, м. Канів обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії.

Частина приміщення Будинку рад за адресою: АДРЕСА_1 фактично зайнята і використовується Виконавчим комітетом Канівської міської ради, з яким Канівське комунальне підприємство теплових мереж, як постачальник теплової енергії у м. Каневі 09.02.2021 року уклав договір на постачання теплової енергії № 5 з обумовленою опалювальною площею 956 м.кв.

Решта ж приміщення Будинку рад за адресою: АДРЕСА_1 з 29.01.2021 року перебуває у господарському віданні Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради та враховуючи гідротехнічну пов`язаність внутрішньої системи опалення приміщення, неможливість технологічного здійснення постачання теплової енергії лише в окремо взяті частини приміщення без здійснення опалення Будівлі в цілому

постачання теплової енергії відбувається для потреб опалення всього приміщення обсяг спожитої теплової енергії і визначається приладом обліку теплової енергії, розподіляється відповідно до зайнятих площ за визначеним

договором з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії №166, в якому вказано опалювальну площу приміщення 1038,5 м.кв.

Заперечення Господарським управлінням експлуатації приміщень Черкаської районної ради наявності погодженого, підписаного сторонами договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії №166 та відсутності зобов`язань щодо сплати отриманої у період з 29.01.2021 року по травень 2022 року теплової енергії суд оцінює критично.

Господарське управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради з 29.01.2021 року відповідно до передавального акту від 25.01.2021 року, затвердженого рішенням Черкаської районної ради №5-5/VIII Про передачу майна 28.01.2021 року є утримувачем спірних нежитлових приміщень, який зобов`язаний утримувати передане йому майно та відповідно сплачувати житлово-комунальні послуги, які фактично отримані та спожиті ним. Непогодження та непідписання отриманого від Канівського комунального підприємства теплових мереж проекту договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166 не свідчить про його не укладення сторонами, з урахуванням положень ст.ст.1, 18, 19, 24, 25 ЗУ "Про теплопостачання", а свідчить про намір ухилення від виконання обов`язку з утримання належного йому майна на праві відання.

Умовами п.п. 23, 24, 27, 30 Договору передбачено, що споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги; ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом на дату укладення договору тариф на послугу з постачання теплової енергії становить 2281, 40 грн. за 1 Гкал з ПДВ; споживач здійснює оплату за цими договором щомісяця не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу; споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Відповідач не надав доказів заперечень, щодо кількості, якості, вартості отриманої теплової енергії, як і не надав доказів в підтвердження здійснення оплати вказаної заборгованості.

Отже, основний борг в сумі 629682 грн. 81 коп. позивачем доведений належними та допустимими доказами, його наявність і розмір відповідачем не спростовані, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку, а вимогу позивача за первісним позовом суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Предметом зустрічного позову є вимога про визнання недійним договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166 на підстав суперечності його Закону України "Про теплопостачання" та Закону України "Про публічні закупівлі".

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства судом не встановлено невідповідності договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 166 Закону України "Про теплопостачання" та Закону України "Про публічні закупівлі" з наведених позивачем за зустрічним позовом відповідачем за первісним підстав.

Відтак, з урахуванням попереднього висновку про задоволення первісного позову, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд надає перевагу доводам позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним, первісний позов визнає обґрунтованими і з наведених у ньому підстав задовольняє повністю. Доводи відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним, наведені у запереченнях на первісний позов і в зустрічному позові, визнає необґрунтованими, недоказаними і з цих підстав у задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 9445 грн. 24 коп., судові витрати позивача за зустрічним позовом покладається на нього.

Керуючись ст.ст. 129, ст. 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради, , місцезнаходження:19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Першотравнева, 63 на користь Канівського комунального підприємства теплових мереж, , місцезнаходження: 19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Енергетиків, 30 629 682 грн. 81 коп. боргу за теплопостачання, 9445 грн. 24 коп. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову Господарського управління експлуатації приміщень Черкаської районної ради до Канівського комунального підприємства теплових мереж про визнання договору № 166 про надання послуги з постачання теплової енергії недійсним відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 08.06.2023 року.

Суддя В.М. Грачов