УХВАЛА

м. Київ

12.06.2023Справа № 910/6694/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про відвід судді Алєєвої І.В від розгляду справи № 910/6694/23

за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк»

до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

про усунення перешкод у користування майном

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 12.06.2023

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про усунення перешкод у користування майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2023 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.06.2023.

09.06.2023 від Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява про відвід судді Алєєвої І.В. від розгляду справи № 910/6694/23.

У судовому засіданні 12.06.2023 представник Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю підтримав подану заяву з підстав викладених в ній, представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином.

Частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заяву про відвід судді Алєєвої І.В. подано 09.06.2023, питання про відвід вирішується безпосередньо суддею, що розглядає дану справу.

Розглянувши заяву про відвід судді Алєєвої І.В. від розгляду справи № 910/6694/23, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Подана заява мотивована тим, що суддя Алєєва І.В. розглядала справу № 910/6753/20 (Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/6753/20 в задоволені позову відмовлено) за позовом Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю до Акціонерного товариства «СЕНС-БАНК» про зобов`язання вчинити дії, зокрема визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на підставі якого була реалізована квартира № 111, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), буд. 3, про усунення перешкод у користуванні якою просить позивач у даній справі.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52 Європейського суду з прав людини).

В рішенні у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Заявник в обґрунтування своєї заяви про відвід судді Алєєвої І.В. посилається на що на думку заявника у суду могло сформуватись власне бачення щодо спірних правовідносин між сторонами даного спору, однак заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Алєєвої І.В.

За таких обставин, з огляду на те, що заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді в розумінні статті 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що заява Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про відвід судді Алєєвої І.В від розгляду справи № 910/6694/23 є необґрунтованою, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст. 35, 36, 38, 39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

Ухвалив:

1. В задоволенні заяви Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про відвід судді Алєєвої І.В від розгляду справи № 910/6694/23 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Алєєва