ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" червня 2023 р. Справа№ 910/10692/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн"

про відвід суддів Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О. та Майданевича А.Г.

при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023, повний текст рішення складено 14.03.2023

у справі № 910/10692/22 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн"

до Державної казначейської служби України

про стягнення моральної шкоди 1 900 000,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10692/22 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" до Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди в сумі 1 900 000,00 грн.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить вирішити питання про поновлення ТОВ "Арома Юкрейн" процесуальних строків на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10692/22 відповідно до його процесуального права; відкрити апеляційне провадження у справі за скаргою ТОВ "Арома Юкрейн" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10692/22; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10692/22 та ухвалити нове про відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету моральної шкоди у розмірі 1 900 000,00 грн, завданої ТОВ "Арома Юкрейн" незаконними діями та рішення Господарського суду Миколаївської області, Південно-західного апеляційного господарського суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при розгляді справи № 915/1375/20, що порушують його право на "ефективний засіб правового захисту в національному органі" ( ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), тобто на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади (ст. 56 Конституції України).

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 910/10692/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10692/22 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі 42 750,00 грн.

05.06.2023 від ТОВ "Арома Юкрейн" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків позову та відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О. та Майданевича А.Г. в розгляді апеляційної скарги позивача від 24.04.2023 у справі № 910/10692/22.

Заява про відвід суддів мотивована тим, що на думку скаржника в ухвалу від 09.05.2023 внесено завідомо неправдиві відомості, що є ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме зазначено, що відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, тому заявлена позовна вимога є майновою і за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10692/22 має сплачуватись судовий збір.

Також на думку заявника, суддями не враховано те, що позивач не сплачував судовий збір при подання позовної заяви відповідно до вимог п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", де зазначено: "Судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О. та Майданевича А.Г., суд зазначає таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п. 50).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що з урахуванням доводів, викладених у заяві про усунення недоліків, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 у справі № 910/10692/22 та призначено справу № 910/10692/22 до розгляду у судовому засіданні.

За вказаних обставин, Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Гаврилюка О.М., суддів: Ткаченка Б.О. та Майданевича А.Г., дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів, оскільки наведені заявником доводи у його обґрунтування, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу колегії суддів у складі: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Ткаченка Б.О. та Майданевича А.Г. від розгляду справи № 910/10692/22.

Керуючись ч. 1 ст. 32, ст.ст. 35, 36, 38, ч. 3 ст. 39, ст.ст. 42, 131, 135 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" відвід суддів Гаврилюка О.М., Ткаченка Б.О. та Майданевича А.Г. в розгляді апеляційної скарги від 24.04.2023 у справі № 910/10692/22.

2. Матеріали справи № 910/10692/22 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою з метою розгляду заяви про відвід.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич