СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Харків Справа № 917/2009/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.,

за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Полтавської обласної прокуратури (вх. №510П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 (рішення ухвалено суддею Пушко І.І. в приміщенні Господарського суду Полтавської області 16.02.2023 о 13:16 год., повний текст складено 17.02.2023) у справі №917/2009/21

за позовною заявою заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Покровська, 22, м. Решетилівка, Полтавська область, 38400, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Карлівської міської ради Полтавської області, вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Полтавська область, 39500

до 1. Полтавської районної ради, вул. Шевченка, 5, м. Полтава, 36000

2. Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток», вул. Великотирнівська, 51, м. Карлівка, Полтавська область, 39500

про визнання незаконним рішення, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Карлівської міської ради Полтавської області до Карлівської районної ради Полтавської області, Полтавської районної ради та Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток», в якій просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району»;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності проведену за Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіон, з реєстраційним номером 16, який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка, Полтавської області;

- витребувати з чужого незаконного володіння Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» на користь Карлівської міської ради Полтавської області громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіон загальною площею 154,9 кв.м., вартістю 1509586,46 грн , який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.08.2022 у справі №917/2009/21 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.12.2022 у справі №917/2009/21 було закрито провадження у справі в частині вимог до Карлівської районної ради Полтавської області на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з припиненням останньої.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 у справі №917/2009/21 (суддя Пушко І.І.) в позові відмовлено повністю.

Полтавська обласна прокуратура з вказаним рішенням не погодилася та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 у справі №917/2009/21 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначав таке:

- чинними Цивільним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування», Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», постановою Кабінету Міністрів України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 21.09.1998 не встановлено підстав, порядку та механізму безоплатного відчуження майна зі спільної власності територіальних громад у приватну власність. Норми вказаних нормативних актів мають імперативний характер та не надають суб`єкту місцевого самоврядування право діяти, у даному випадку, на власний розсуд, тобто застосовувати дискреційні повноваження. В свою чергу, стадіон по вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області, який не входив до плану приватизації на 2020 рік, було відчужено на безоплатній основі, поза процедурою приватизації. Отже, рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району», яким безпідставно позбавлено територіальну громаду права власності на нерухоме майно, що є предметом позову, суперечить вимогам законодавства, підлягає визнанню незаконним та скасуванню;

- згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 12.09.2021, вартість нерухомого майна - стадіону по вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області, площею 154,9 кв.м. становить 1509586,46 грн. Отже, безоплатне відчуження спірного майна ослабило економічні основи місцевого самоврядування та завдало майнової шкоди інтересам територіальної громади на суму 1509586,46 грн.;

- висновок суду першої інстанції щодо неналежного позивача є безпідставним та, з огляду на положення п. 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та підпункту 16 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020, об`єкт нерухомого майна - стадіон по вул. Полтавській шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області мав бути переданий рішенням сесії Карлівської районної ради із спільної власності територіальних громад Карлівського району до комунальної власності Карлівської міської об`єднаної територіальної громади, інтереси якої представляє Карлівська міська рада. Отже, саме Карлівська міська рада є правонаступником всього майна Карлівської районної ради, яка своїм незаконним рішенням позбавила міську раду можливості оформити за собою право комунальної власності на спірне майно. Незаконне вибуття спірного майна із комунальної власності безвідплатним шляхом порушує права та майнові інтереси саме Карлівської міської ради, як власника майна.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 у справі №917/2009/21; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 25.04.2023.

17.04.2023 від Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому другий відповідач просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а скаргу прокурора без задоволення.

24.04.2023 від Карлівської міської ради надійшли пояснення по справі та заява про розгляд справи без участі її представника.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 та 16.05.2023 у судових засіданнях оголошувалися перерви, в останньому - до 25.05.2023.

19.05.2023 від Карлівської міської ради надійшов лист-пояснення по справі №917/2009/21, в якому вона звертає увагу на діяльність Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» щодо сприяння розвитку та розбудови Карлівської громади.

22.05.2023 від Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» надійшли додаткові пояснення по справі.

23.05.2023 від Полтавської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 25.05.2023 прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. Представники Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» проти апеляційної скарги заперечували.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Звертаючись з позовом до Господарського суду Полтавської області прокурор зазначав, зокрема, таке.

Вивченням стану додержання вимог законодавства при набутті права власності на об`єкти нерухомого майна на території Карлівської міської ради, Решетилівською окружною прокуратурою встановлені порушення законодавства з боку Карлівської районної ради та Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток», внаслідок чого із володіння територіальної громади вибуло нерухоме майно.

Рішенням третьої сесії двадцять четвертого скликання Карлівської ради від 25.09.2002 «Про приймання майна у спільну власність територіальних громад Карлівського району» прийнято безоплатно із власності ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» у спільну власність територіальних громад Карлівського району Карлівський стадіон загальною площею 1,8424 га балансовою вартістю 2704,34 грн.

Згідно з актом приймання-передачі майна із власності ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» у спільну власність територіальних громад Карлівського району від 06.06.2003 комісія передала стадіон по вул. Леніна в м. Карлівка Полтавської області, до складу якого входять: роздягалка без опалення, огорожа, трибуни, площадка волейбольна, футбольне поле, футбольні ворота 2 шт., балансовою вартістю - 2704,37 грн.

11.04.2014 зареєстровано право комунальної власності територіальної громади Карлівського району в особі Карлівської районної ради на об`єкт - стадіон по вул. Леніна, 83 в м. Карлівка Полтавської області, складовими частинами якого є: роздягалка без опалення, огорожа, трибуни, площадка волейбольна, футбольне поле, футбольні ворота 2 шт (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16).

Рішенням двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району» передано стадіон, що знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області із спільної власності територіальних громад Карлівського району у власність Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток».

В свою чергу, чинними нормами законодавства не встановлено підстав, порядку та механізму безоплатного відчуження майна зі спільної власності територіальних громад у приватну власність. Таке безоплатне відчуження, за твердженням прокурора, ослаблює економічні основи місцевого самоврядування, завдає майнової шкоди інтересам територіальних громад. Отже, рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району» суперечить вимогам законодавства, тому підлягає визнанню недійсним.

Також, прокурор зазначає, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 06.07.2020 за територіальною громадою Карлівського району в особі Карлівської районної ради було зареєстровано право комунальної власності на об`єкт нерухомого майна - стадіон по вул. Леніна, 83 в м. Карлівка Полтавської області, складовими частинами якого є: роздягалка без опалення, огорожа, трибуни, площадка волейбольна, футбольне поле, футбольні ворота 2 шт.

Проте, 06.07.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району зареєстровано право власності на об`єкт - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями і спорудами (опис: стадіон) за адресою: вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області за Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» та до складу об`єкта нерухомого майна включено: трибуна А-1, трибуна Б-1, трибуна В-1, трибуна Г, ворота 1, ворота 2, хвіртка 3, 6, огорожа 4,5, табло 7, ємність 8, 9, волейбольний майданчик 10, вимощення 11,12, футбольне поле 13, футбольні ворота 14, футбольні ворота 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16).

Таким чином, при здійсненні реєстраційних дій зареєстровано право приватної власності на об`єкти, які згідно з рішенням сесії від 25.06.2020 щодо безоплатної передачі майна, а саме стадіону та актом приймання - передачі від 06.07.2020 не передавалися.

Прокурор зазначає, що об`єкт нерухомого майна - стадіон по вул. Полтавській шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області мав бути переданий рішенням сесії Карлівської районної ради із спільної власності територіальних громад Карлівського району до комунальної власності Карлівської міської об`єднаної територіальної громади, інтереси якої представляє Карлівська міська рада. Проте, оскільки спірне майно вибуло із комунальної власності, цього не відбулось.

За положеннями статей 387, 388 Цивільного кодексу України, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Отже, за твердженням прокурора, оскільки спірне майно відчужено без волевиявлення власника, воно підлягає витребуванню у комунальну власність від набувача - Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток».

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зазначив, що діюче законодавство не забороняє органам місцевого самоврядування здійснювати відчуження майна, що належить до власності відповідних територіальних громад, поза межами процедури приватизації, шляхом його безоплатної передачі у власність іншим особам.

Водночас, ч. 7 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на яку посилається прокурор, дійсно передбачає, що майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, скорочувати обсяги доходів місцевих бюджетів, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Разом з тим, в позовній заяві не міститься посилання на будь-які докази, які б свідчили про те, що відчуження спірного майна реально призвело до скорочення обсягів доходів місцевого бюджету. Прокурором не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що з моменту прийняття у спільну власність територіальних громад району стадіону по вул. Полтавський шлях (колишня Леніна), 83 в м. Карлівка в 2003 році зазначене майно використовувалося Карлівською районною радою з метою отримання доходу та приносило будь-якій дохід.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено, що рішення Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району» є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ч. 7 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» або таким, що прийняте всупереч інтересам територіальної громади.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що стадіон по вул. Полтавський шлях (колишня Леніна), 83 в м. Карлівка належав на праві комунальної власності територіальній громаді Карлівського району в особі Карлівської районної ради, правонаступником якої є Полтавська районна рада, а не Карлівська міська рада, визначена позивачем в позовній заяві, поданій прокурором.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що прокурором не доведено порушення прав та інтересів Карлівської міської ради у спірних правовідносинах, тому вона є неналежним позивачем за позовними вимогами про визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність як порушеного права власності Карлівської міської ради (позивача) на майно, переданого Благодійній організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» оспорюваним рішенням, так і про відсутність будь-якого охоронюваного законом інтересу Карлівської міської ради стосовно такого майна станом на момент прийняття зазначеного рішення, правомірність якого оспорюється прокурором.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно положень ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до положень ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, під заставу об`єктів комунальної власності або прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, що забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку; вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру».

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, скорочувати обсяги доходів місцевих бюджетів, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу (п. 10 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування»).

В законодавстві України поняття «дискреційні повноваження» визначено, зокрема, в Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, згідно якої дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Конституційний Суд України визнає за органом публічної влади право на певні дискреційні повноваження у прийнятті рішень, та застерігає, що «цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів» (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 08.06.2016 №3-рп/2016).

Колегія суддів виходить з того, що законодавче регулювання не є і не може бути всеосяжним за формою та змістом. Відтак, під час здійснення органом своїх повноважень наявність у нього певної міри розсуду є допустимою та належною. Попри це, межі дискреційних повноважень такого органу не можуть бути неоглядними. Міра такого розсуду повинна бути мінімально достатньою, зокрема, з метою уникнення порушення нормативно-правових приписів та запобіганню зловживання.

З позиції гарантування основоположних прав людини, надання дискреційних повноважень органам обсяг яких не має чітко визначених меж було б несумісним з принципом верховенства права, як одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією і Конституцією України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Згідно ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» основною метою приватизації є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику. Приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації; забезпечення конкурентних умов приватизації.

Приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом: 1) продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні, у тому числі: аукціоні з умовами; аукціоні без умов; аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій; аукціоні із зниженням стартової ціни; аукціоні за методом вивчення цінових пропозицій; 2) викупу об`єктів приватизації (ст. 13 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України. Крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України, зокрема, об`єкти спортивної інфраструктури, державні спортивні споруди, що забезпечують проведення всеукраїнських та міжнародних спортивних змагань, тренувань спортсменів з олімпійських видів спорту і видів спорту осіб з інвалідністю.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені норми законодавства мають імперативний характер та не надають суб`єкту місцевого самоврядування право діяти на власний розсуд.

Отже, власником відповідного нерухомого майна є саме територіальна громада, а орган місцевого самоврядування (у даному випадку Карлівська районна рада) є лише її представницьким органом, який має діяти в інтересах такої громади, лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, чинними нормами законодавства не передбачено право органу місцевого самоврядування на розпорядження комунальним майном, тобто власністю територіальної громади у такий спосіб, як його безоплатна передача іншим особам.

Тому, висновок суду першої інстанції, що діюче законодавство не забороняє органам місцевого самоврядування здійснювати відчуження майна, що належить до власності відповідних територіальних громад, поза межами процедури приватизації, шляхом його безоплатної передачі є безпідставним та не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням третьої сесії двадцять четвертого скликання Карлівської районної ради Полтавської області від 25.09.2002 «Про приймання майна у спільну власність територіальних громад Карлівського району» прийнято безоплатно із власності ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» у спільну власність територіальних громад Карлівського району Карлівський стадіон загальною площею 1,8424 га балансовою вартістю 2704,34 грн.

Рішенням двадцять сьомої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради Полтавської області «Про затвердження плану приватизації об`єктів спільної власності територіальних громад Карлівського району» від 18.03.2020 затверджено план приватизації об`єктів спільної власності територіальних громад Карлівського району на 2020 рік, до якого увійшли: виробничі будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: вул. Полтавський шлях, 167 в м. Карлівка Полтавської області, спосіб приватизації конкурс/аукціон, термін виконання - протягом року; громадський будинок (сарай) за адресою: вул. Полтавський шлях, 44/2 в м. Карлівка Полтавської області разом із земельною ділянкою площею 0,0382 га, спосіб приватизації конкурс/аукціон, термін виконання - протягом року; нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 64а в м. Карлівка Полтавської області, спосіб приватизації конкурс/аукціон, термін виконання - протягом року; легковий автомобіль KIA Clarus 1998 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_1 , спосіб приватизації конкурс/аукціон, термін виконання - протягом року.

Отже, спірне майно - стадіон по вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області не входив до плану приватизації на 2020 рік.

В свою чергу, Благодійна організація «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» звернулась до Карлівської районної ради з листом від 15.06.2020, в якому зазначала, що починаючи з 11.04.2014 за Карлівською районною радою Полтавської області зареєстровано право власності на стадіон, що знаходиться за адресою: м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 83. Утримання та обслуговування стадіону здійснюється Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток», якою протягом 2015-2019 років понесені витрати на утримання стадіону у розмірі 1334859 грн. Крім того, протягом 2011-2012 років здійснено будівництво та реконструкцію стадіон на суму 3 млн. грн.; у 2020 році витрати вцілому склали 296670 грн. Благодійна організація «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» зазначає, що 03.07.2019 вона зверталась до Карлівської районної ради з клопотанням про відшкодування понесених витрат на утримання стадіону, за результатом розгляду якого кошти не відшкодовані. З огляду на викладене, просила ініціювати передачу Карлівською районною радою на користь Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» стадіону, що знаходиться за адресою: м. Карлівка, вул. Полтавський шлях,83, а також гарантувала безперешкодний доступ до стадіону всіма особами, з метою його цільового використання.

Згідно протоколу спільного засідання постійної комісії районної ради з питань бюджету, підприємництва й управління майном, постійної комісії районної ради з питань соціально-економічного розвитку, інвестицій та енергозбереження Карлівської районної ради від 25.06.2020 на засіданні постійної комісії було розглянуто питання про передачу Карлівською районною радою Полтавської області на користь Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» стадіону, що знаходиться за адресою: м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 83. За результатом розгляду даного питання було вирішено інформацію внести на розгляд чергової двадцять восьмої сесії районної ради сьомого скликання.

Рішенням двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району» передано із спільної власності територіальних громад Карлівського району у власність Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» стадіон, реєстраційний номер 16, що знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях. 83 в м. Карлівка, первісною (загальною) балансовою вартістю 4207 грн.

Згідно довідки Карлівської міської ради №36 від 30.06.2020 стадіон, який знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка станом на 30.06.2020 на балансі ради не числиться.

Відповідно акту приймання-передачі майна із спільної власності територіальних громад Карлівського району у власність Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» від 06.07.2020 комісія безоплатно передала стадіон, що складається з: 4 трибун, вбиральні тимчасової, воріт 2 шт., хвіртки 2 шт., огорожі 2 шт., футбольного поля, футбольних воріт 2 шт., волейбольного майданчику, первісною (загальною) балансовою вартістю - 4207,00 грн.

Таким чином, відчуження комунального майна - стадіону по вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області відбулось на безоплатній основі у приватну власність Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток».

Водночас, такі дії Карлівської районної ради щодо безоплатного відчуження комунального майна територіальної громади Карлівського району не свідчать про те, що вказаний орган місцевого самоврядування діяв в межах закону та у спосіб передбачений законом.

Так, відповідно ч. 7 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що безоплатне відчуження комунального майна ослаблює економічні основи місцевого самоврядування та завдає шкоди майновим інтересам територіальної громади.

Позбавлення територіальної громади стадіону, як об`єкту спортивної інфраструктури беззаперечно призводить до зменшення обсягу та погіршення умов надання послуг населенню, перешкоджає виконанню одного із завдань місцевого самоврядування, зокрема, щодо створення умов для занять фізичною культурою і спортом за місцем проживання населення та в місцях масового відпочинку (п. 9 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Крім того, враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» стадіон, як об`єкт спортивної інфраструктури взагалі не підлягає приватизації.

Колегією суддів також критично сприймається зазначене в п. 3 спірного рішення Карлівської районної ради від 25.06.2020 зобов`язання Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» на постійній основі забезпечити цільове використання стадіону та вільного доступу жителям Карлівського району для занять фізкультурою та спортом, оскільки остання є самостійною юридичною особою, яка не є підзвітною та підконтрольною органу місцевого самоврядування, а чинним законодавством не передбачено правового механізму відповідальності за невиконання такого зобов`язання.

А тому, колегія суддів вважає, що спірне рішення Карлівської районної ради було прийняте не в інтересах та не на користь територіальної громади, суперечить меті задоволення потреб громади, належного представництва спільних інтересів територіальної громади як-то передбачено Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування».

Отже, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району» суперечить вищенаведеним вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Враховуючи, що 06.07.2020, зокрема, на підставі рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району» здійснено державну реєстрацію права приватної власності за Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіон з реєстраційним номером 16, який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка, Полтавської області, апеляційний господарський суд приходить також до висновку про задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації вказаного права за Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток».

Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що Карлівська міська рада є неналежним позивачем за позовними вимогами у даній справі, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на час подання позову) передбачено, що з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Правонаступник районної ради району, ліквідованого Верховною Радою України, після припинення відповідних районних рад як юридичних осіб, але не пізніше 1 липня 2021 року, зобов`язаний передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України.

Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 ліквідовано у Полтавській області: Великобагачанський, Гадяцький, Глобинський, Гребінківський, Диканський, Зіньківський, Карлівський, Кобеляцький, Козельщинський, Котелевський, Кременчуцький, Лохвицький, Лубенський, Машівський, Миргородський, Новосанжарський, Оржицький, Пирятинський, Полтавський, Решетилівський, Семенівський, Хорольський, Чорнухинський, Чутівський, Шишацький райони; утворено Полтавський район (з адміністративним центром у місті Полтава) у складі територій Білицької селищної, Великорублівської сільської, Диканської селищної, Драбинівської сільської, Зіньківської міської, Карлівської міської, Кобеляцької міської, Коломацької сільської, Котелевської селищної, Ланнівської сільської, Мартинівської сільської, Мачухівської сільської, Машівської селищної, Михайлівської сільської, Нехворощанської сільської, Новосанжарської селищної, Новоселівської сільської, Опішнянської селищної, Полтавської міської, Решетилівської міської, Скороходівської селищної, Терешківської сільської, Чутівської селищної, Щербанівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

30.12.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення Карлівської районної ради, а також про склад комісії з припинення.

28.10.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення Карлівської районної ради, правонаступником якої стала Полтавська районна рада.

Отже, враховуючи положення п. 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Полтавська районна рада, як правонаступник районної ради Карлівського району, ліквідованого Постановою Верховної Ради України №807-ІХ від 17.07.2020, після припинення Карлівської районної ради як юридичної особи, але не пізніше 1 липня 2021 року, зобов`язана була передати у комунальну власність територіальних громад усі об`єкти спільної власності територіальних громад району, які знаходяться на території цих територіальних громад, відповідно до розмежування видатків між бюджетами, встановлених Бюджетним кодексом України.

Проте, вказані вимоги законодавства не були виконані внаслідок вибуття стадіону, який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка, Полтавської області із спільної власності територіальних громад Карлівського району на підставі рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020.

Враховуючи, що спірний об`єкт (стадіон) знаходиться на території міста Карлівка, саме у комунальну власність його територіальної громади мав бути переданий цей об`єкт.

Тому, протиправне вибуття спірного майна із комунальної до приватної власності безвідплатним шляхом порушує права та інтереси саме Карлівської міської територіальної громади , представницьким органом якої є Карлівська міська рада.

Відповідно, Карлівська міська рада станом на час звернення прокурора з позовом (грудень 2021), а також на теперішній час є особою, яка має здійснювати захист інтересів у спірних правовідносинах. Таким чином, прокурором вірно визначено Карлівську міську раду в якості позивача.

Стосовно позовної вимоги прокурора про витребування з чужого незаконного володіння Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» на користь Карлівської міської ради Полтавської області громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіону загальною площею 154,9 кв.м., вартістю 1509586,46 грн , який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка Полтавської області, колегія суддів зазначає таке.

За твердженням прокурора, оскільки спірне майно відчужено без волевиявлення власника - воно підлягає витребуванню у комунальну власність від набувача- Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 зазначеного Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень статті 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Також, у предмет доказування у справах за такими позовами входять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а об`єктом віндикаційного позову може бути лише індивідуально-визначене майно, яке існує в натурі на час подання позову.

Відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша - третя статті 388 ЦК України).

Як вже зазначалось, рішенням третьої сесії двадцять четвертого скликання Карлівської ради від 25.09.2002 «Про приймання майна у спільну власність територіальних громад Карлівського району» прийнято безоплатно із власності ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» у спільну власність територіальних громад Карлівського району Карлівський стадіон загальною площею 1,8424 га балансовою вартістю 2704,34 грн.

Згідно з актом приймання-передачі майна із власності ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» у спільну власність територіальних громад Карлівського району від 06.06.2003 комісія передала стадіон по вул. Леніна в м. Карлівка Полтавської області, до складу якого входять: роздягалка без опалення, огорожа, трибуни, площадка волейбольна, футбольне поле, футбольні ворота 2 шт., балансовою вартістю - 2704,37 грн.

20.04.2011 між Відділом управління комунальним майном, що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району Полтавської області (позичкодавець) та Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» (користувач) укладено договір позички №258 майна стадіону «Машинобудівник», відповідно до умов якого позичкодавець передає, а користувач приймає у строкове безоплатне користування майно стадіону «Машинобудівник», а саме приміщення роздягальні, вбиральню, трибуни, футбольні ворота в кількості 2 шт., огорожу, яке знаходиться за адресою: м. Карлівка, вул. Леніна, 83. Балансова вартість основних фондів переданих у позичку 3107 грн.(п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору передача майна не припиняє права спільної власності територіальних громад Карлівського району в особі Карлівської районної ради та повного господарського відання на них позичкодавця, а користувач користується ними протягом терміну дії договору.

Згідно п. 2.3. договору передача майна та повернення його позичкодавцю здійснюється за балансовою вартістю на момент передачі, згідно з чинними законодавством.

Відповідно до п. 3.1.1. договору користувач зобов`язаний вести позабалансовий облік майна у вартісних показниках із зазначенням, що вони взяті в безоплатне користування. Здійснювати за власні кошти належне утримання майна, інженерних мереж, своєчасно проводити поточний та капітальний ремонт з власної ініціативи або за поданням позичкодавця (п. 3.1.2. договору). Перебудовувати та здійснювати інші дії, пов`язані зі зміною фізичного стану майна тільки за погодженням з позичкодавцем (п. 3.1.4 договору).

Згідно п. 4.1.1 договору користувач має право за погодженням з позичкодавцем за власні кошти здійснювати поточний та капітальний ремонти наданого в користування майна.

Цей договір укладений на 25 років і діє з 20.04.2011 по 20.04.2036 року. Договір має силу на протязі всього строку дії, а також у випадках, коли після його укладання законодавством встановлюються правила, що погіршують становище користувача (п. 6. 1 договору).

20.04.2011 за актом приймання передачі майна стадіону «Машинобудівник» позичкодавець передав користувачу майно, що є предметом договору позички. При цьому в п.3 акту зазначено, що майно потребує поточного чи капітального ремонту.

21.07.2011 укладено додаткову угоду до договору позички майна від 20.04.2011, якою внесено зміни до п. 1.1. договору позички майна стадіону «Машинобудівник» та викладено його в новій редакції: позичкодавець передає, а користувач приймає у строкове безоплатне користування майно стадіону «Машинобудівник», а саме, приміщення роздягальні, вбиральню, трибуни, футбольні ворота в кількості 2 шт., огорожу, поперечини - 3 шт., бруси, шведську стінку. Балансова вартість основних фондів, переданих у позичку - 4207,00 грн.

21.07.2011 за актом приймання передачі майна стадіону «Машинобудівник» позичкодавець передав користувачу майно, що є предметом додаткової угоди до договору позички. При цьому в п.3 акту зазначено, що майно потребує поточного чи капітального ремонту.

Наказом відділу управління комунальним майном, що належать до спільної власності територіальних громад Карлівського району Полтавської області, № 30-в від 05.09.2011 «Про погодження проведення реконструкції стадіону «Машинобудівник» погоджено проведення реконструкції стадіону «Машинобудівник», що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району і знаходиться за адресою: вул. Леніна, 83 в м. Карлівка Полтавської області згідно проектно-кошторисної документації.

Інспекцією ДАБК у Полтавській області 21.11.2011 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 16.11.2011 за №ПТ 7 щодо реконструкції стадіону ФК «Машинобудівник» по вул. Леніна, 83 в м. Карлівка Полтавської області, замовник - Благодійна організація «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток».

У лютому 2012 Інспекцією ДАБК у Полтавській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за №ПТ 1 щодо реконструкції стадіону ФК «Машинобудівник» по вул. Леніна, 83 в м. Карлівка Полтавської області. При цьому, у вказаній декларації зазначено, що вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 2252 тис. грн.

11.04.2014 зареєстровано право комунальної власності територіальної громади Карлівського району в особі Карлівської районної ради на об`єкт - стадіон по вул. Леніна, 83 в м. Карлівка Полтавської області, складовими частинами якого є: роздягалка без опалення, огорожа, трибуни, площадка волейбольна, футбольне поле, футбольні ворота 2 шт. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16).

16.07.2014 між ТОВ «Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи» (пожертвувач) та Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» (обдаровуваний) укладено договір пожертви, предметом якої є спортивний майданчик відкритого типу з обладнаним футбольним полем з покриття із рулонного газону, трибуни та будівельні матеріали для його подальшого утримання, а також облаштування стадіону «Машинобудівник» та використання його за призначенням; сторони домовилися визначити вартість предмету пожертви у розмірі 2625614,20 грн., до якої входять будівельні матеріали, послуги та роботи по облаштуванню території.

16.07.2014 за актом прийому- передач за договором пожертви передано від ТОВ «Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи» (пожертвувач) до Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» спортивний майданчик (футбольне поле): будівельні матеріали за ціною 623060,53 грн.; трибуни та будівельні матеріали для його подальшого утримання, а також облаштування стадіону: загальна вартість в т.ч. послуги 2002553,67 грн. Загальна вартість предмету пожертви становить 2625614,20 грн.

Як вже зазначалось, згідно акту приймання- передачі майна із спільної власності територіальних громад Карлівського району у власність Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» від 06.07.2020 комісія провела обстеження об`єкту передачі - стадіону реєстраційний номер 16, який знаходиться за адресою: м. Карлівка, Полтавський шлях, 83, що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району Полтавської області та безоплатно передала стадіон, що складається з: 4 трибун, вбиральні тимчасової, воріт 2 шт., хвіртки 2 шт., огорожі 2 шт., футбольного поля, футбольних воріт 2 шт., волейбольного майданчику, первісною (загальною) балансовою вартістю - 4207,00 грн. При цьому в акті зафіксовано, що на об`єкті «Стадіон», реєстраційний номер 16, виконано роботи по реконструкції: замінено покриття футбольного поля та влаштовано полив з дренажем; замість знесених дерев`яних трибун встановлено металоконструкції з посадковими місцями; виконано роботи по освітленню стадіону; покращено волейбольний майданчик; встановлено інформаційне табло.

Частинами 1, 2 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону.

06.07.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району зареєстровано право приватної власності на об`єкт - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (опис: стадіон) за адресою: вул. Полтавський шлях, 83 в м. Карлівка Полтавської області за Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток». Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є: трибуна А-1 (загальна площа 37,2 кв.м), трибуна Б-1 (загальна площа 71,8 кв.м.), трибуна В-1 (загальна площа 45,9 кв.м.), трибуна Г, ворота 1, ворота 2, хвіртка 3, 6, огорожа 4,5, табло 7, ємність 8, 9, волейбольний майданчик 10, вимощення 11,12, футбольне поле 13, футбольні ворота 14, футбольні ворота 15 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16).

Як зазначалося, прокурор просить витребувати з чужого незаконного володіння громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіону загальною площею 154,9 кв.м., який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка Полтавської області.

За наданими в судовому засіданні поясненням прокурора загальна площа вказаного спірного об`єкта імовірно складається із суми площ складових об`єкта нерухомого майна 16, а саме: трибуни А-1 (загальна площа 37,2 кв.м); трибуни Б-1 (загальна площа 71,8 кв.м.); трибуни В-1 (загальна площа 45,9 кв.м.).

Проте, відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ст. 181 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню (ст.187 ЦК України)

Проте, з матеріалів справи не вбачається існування такого об`єкту цивільних прав, як громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіон загальною площею 154,9 кв.м., який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка Полтавської області, та який є предметом позовної вимоги прокурора. За твердженням прокурора, підлягають витребуванню лише зазначені складові частини нерухомого майна (трибуни А-1, Б-1, В-1). При цьому прокурором не доведено, що такі складові частини цього об`єкту, як трибуни А-1, Б-1, В-1, можуть бути відокремлені від об`єкту нерухомого майна (стадіон) без його пошкодження або істотного знецінення. Крім того, прокурором взагалі не обґрунтовано, чому він просить витребувати не об`єкт нерухомого майна в цілому, а лише його окремі складові частини.

Суд також звертає увагу, що прокурором зазначена вартість нерухомого майна загальною площею 154, 9 кв.м., що підлягає витребуванню, у розмірі 1509586,46 грн.

На підтвердження вартості такого майна прокурор посилається на довідку про оціночну вартість об`єкту нерухомості, яка сформована 13.08.2021 відповідно до Порядку ведення Єдиної бази даних звітів про оцінку, який затверджений наказом Фонду державного майна України 17 травня 2018 року № 658 (далі - Прядок).

Цей Порядок визначає механізм ведення Фондом державного майна України (далі - Фонд) Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України (п. 1 Розділу І Порядку).

Розділом ІІІ Порядку визначено механізм автоматичного формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості в єдиній базі.

Так, у випадках, визначених Податковим кодексом України, на запити фізичних або юридичних осіб здійснюється електронне визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, розраховане Модулем Єдиної бази. З метою електронного визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості фізична або юридична особа повинна зареєструватися, авторизуватися (ідентифікуватися) та внести до сервісу електронного визначення оціночної вартості дані про об`єкт нерухомості. Доступ, внесення даних про об`єкт нерухомості, перевірка інформації до/з Єдиної бази здійснюється безоплатно. Перелік обов`язкових даних, які вносяться особою з метою визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, наведений у додатку 1 до цього Порядку. До сервісу електронного визначення оціночної вартості об`єкти нерухомості вносяться за такими видами та типами: 1) житлова нерухомість: квартира в багатоповерховій житловій будівлі; квартира в малоповерховій житловій будівлі; гуртожиток / комунальна квартира / житлове приміщення; житловий будинок / котедж (будинок одноквартирний підвищеної комфортності) / таунхаус; дачний (садовий) будинок; 2) земельна ділянка; 3) нежитлова нерухомість: адміністративна будівля або приміщення; промислова (складська) будівля або приміщення; торговельна будівля або приміщення; гараж / паркувальне місце в закритому паркінгу; 4) об`єкт незавершеного будівництва. При цьому обов`язкові дані, які вносяться особою з метою визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості повинні відповідати офіційним документам на такий об`єкт нерухомості. На підставі даних про об`єкт нерухомості Модуль Єдиної бази розраховує оціночну вартість такого об`єкта нерухомості. За результатом визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості Модулем формується довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості відповідно до додатка 2 цього Порядку, з автоматичним присвоєнням кожній довідці унікального реєстраційного номера. Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості є чинною впродовж 30 календарних днів з дня її формування Єдиною базою. Якщо особа не погоджується з результатами автоматичного визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, вона має право звернутися до суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) з метою визначення ринкової вартості такого об`єкта та обрати суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) шляхом використання Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності або Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Проте, з наданої прокурором довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 13.08.2021 вбачається, що при її формуванні застосовано параметри та характеристики неіснуючого об`єкта нерухомості, який знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка Полтавської області. Зокрема, вказано невірну площу об`єкта 154,9 кв. м. При цьому, визначено оціночну вартість об`єкта, як вартість його поліпшень у розмірі 1509586,46 грн. Окрім того, враховуючи положення Розділу ІІІ Порядку, вказана довідка станом на час звернення прокурора з позовом (грудень 2021) втратила чинність. А тому, визначену оціночну вартість об`єкта нерухомого майна не можна вважати об`єктивною та такою, що відповідає дійсності, а вказаний доказ - належним та допустимим в розумінні ст. 76 ГПК України.

Крім того, матеріали справи містять іншу інформацію щодо вартості спірного об`єкта нерухомого майна, а також здійснених капіталовкладень на його поліпшення.

Так, згідно рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району» та акту про приймання - передачі майна від 06.07.2020 балансова вартість об`єкту складала 4207 грн.

Згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №ПТ 1 щодо реконструкції стадіону ФК «Машинобудівник» вартість основних фондів, які прийнято в експлуатацію в лютому 2012 року, складала 2252 тис. грн.

За договором пожертви від 16.07.2014 та акту прийому-передачі до нього загальна вартість предмету пожертви склала 2625614,20 грн.

Крім того, в матеріалах справи міститься звіт про оцінку нерухомого майна Стадіон - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 83, який виконаний ТОВ «Консалтингова компанія «Форекс» на замовлення Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток», згідно якого ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 04.06.2021 склала 19339000,00 грн, в тому числі: вартість футбольного поля літ. №13: 6287000,00 грн.; вартість огорожі території комплексу літ №1-№6: 1290605,00 грн.

Отже, прокурором не доведено наявність такого об`єкту цивільних прав, як громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіон, розташований за адресою: м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 83, загальною площею 154,9 кв.м та вартістю 1509586,46 грн.

Колегія суддів також зауважує, що прокурором не доведено обставини перебування громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіону, розташованого за адресою: м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 83 у незаконному чужому володінні Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток».

Як вже встановлено судом, 20.04.2011 між Відділом управління комунальним майном, що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району Полтавської області (позичкодавець) та Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» (користувач) укладено договір позички №258 строком по 20.04.2036, за яким останній отримав у безоплатне користування майно стадіону «Машинобудівник», яке знаходиться за адресою: м. Карлівка, вул. Леніна, 83.

Правомірність даного правочину не спростована в установленому законом порядку (ст. 204 ЦК України).

Таким чином, вказаний об`єкт перебуває на законних підставах у володінні та користуванні Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток».

А тому, позовні вимоги прокурора в частині витребування з чужого незаконного володіння Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» на користь Карлівської міської ради Полтавської області громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіон загальною площею 154,9 кв.м., вартістю 1509586,46 грн , який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка Полтавської області не підлягають задоволенню.

Крім того, як свідчать матеріали справи, на виконання договору позички та за погодженням з позичкодавцем Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» здійснені істотні поліпшення вказаного майна, що не заперечується учасниками справи, зокрема, прокурором.

Згідно ст. 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за найм речі. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Таким чином, Благодійна організація «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» має право на врегулювання з власником комунального майна правовідносин щодо здійснених нею за згодою наймодавця поліпшень громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіону, розташованого за адресою: м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 83 в передбаченому законом порядку.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій Карлівської районної ради (яка припинена) та Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток», суд покладає на останню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. При цьому, суд не вбачає підстав для покладення судових витрат на Полтавську районну раду, оскільки хоча вона і є правонаступником Карлівської районної ради відповідно до закону, проте судом не встановлено, що вона вчиняла дії, які б порушували права позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 16.02.2023 у справі №917/2009/21 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Визнати незаконним та скасувати рішення двадцять восьмої сесії сьомого скликання Карлівської районної ради Полтавської області від 25.06.2020 «Про розгляд звернення депутатів районної ради щодо передачі майна спільної власності територіальних громад Карлівського району».

Скасувати державну реєстрацію права приватної власності, проведену за Благодійною організацією «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» (код 36523828) на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, стадіон, реєстраційний номер 16, який знаходиться по вул. Полтавський шлях, 83, м. Карлівка, Полтавської області.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Благодійної організації «Фонд «Добробут, Благодійність, Розвиток» (код 36523828, місцезнаходження: 39500, Полтавська область, Карлівський район, місто Карлівка, вул. Великотирнівська, буд 51) на користь Полтавської обласної прокуратури (код 02910060, місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, буд 7, р/р №UA0006160, банк ДКСУ м. Київ) судовий збір у розмірі 4540 грн. за подання позову та 6810 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.06.2023.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель