ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023м. ДніпроСправа № 904/4024/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сидорової Є.О. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Автолідер" (36002, м. Полтава, вул. Панаса Мирного, буд. 29-А; ідентифікаційний код 31879557)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 10, оф. 427; ідентифікаційний код 44004271)

про стягнення 1 744 532 грн. 17 коп.

Представники:

від позивача: Гринько П.О. - адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon");

від відповідача: Безменко М.Є. (адвокат)

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Приватне підприємство "Автолідер" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№3909/22 від 09.11.2022) до відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення 1 744 532 грн. 17 коп., що складає 1 521 673 грн. 50 коп. - заборгованості за послуги, надані відповідно до умов Договору від 23.06.2022 №2306/2-22 перевезення вантажу, 175 034 грн. 64 коп. - пені та 47 824 грн. 03 коп. - інфляційних витрат.

Також просить стягнути з відповідача 15 000 грн. 00 коп. - витрат на надання професійної правничої допомоги та 26 392 грн. 98 коп. - витрат на судовий збір.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№40468/22 від 22.11.2022) про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою господарського суду від 14.11.2022.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 №904/4024/22/34550/22 повідомлено позивача, що у зв`язку з перебуванням судді Загинайко Т.В. у відпустці з 22.11.2022 по 05.12.2022 включно, заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху) буде розглянута після повернення судді з відпустки, про що буде повідомлено ухвалою господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.01.2023 о 14:30 год.

У судове засідання 17.01.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 продовжено підготовче провадження в межах розумного строку та відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 07.02.2023 о 16:00 год.

Позивач у заяві (вх.№3767/23 від 24.01.2023) про забезпечення позову просить заяву про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову - 1 759 532 грн. 17 коп. та судового збору - 26 392 грн. 98 коп., які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" () № НОМЕР_1 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 380805.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2023 відмовлено у задоволені заяви Приватного підприємства "Автолідер" (вх.№3767/23 від 24.01.2023) про забезпечення позову.

Позивач у заяві (вх.№4843/23 від 31.01.2023) про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду просить суд надати можливість участі у судовому засіданні по справі №904/4024/22 за позовом Приватного Підприємства "Автолідер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення боргу, призначеному на 07.01.2023 о 16:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2023 відмовлено у задоволені заяви Приватного підприємства "Автолідер" (вх.№4843/23 від 31.01.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідач у заяві (вх.№6280/23 від 07.02.2023) просить надати на ознайомлення матеріали справи №904/4024/22 та дозволити фотофіксацію на мобільний телефон, у зв`язку з необхідністю надання часу для ознайомлення, надання доказів та пояснень, просить суд відкласти розгляд справи.

У судове засідання 07.02.2023 з`явились представники сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 відкладено підготовче засідання у загальному позовному провадженні на 06.03.2023 о 15:30 год.

Позивач у заяві (вх.№6349/23 від 08.02.2023) про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду просить суд надати можливість участі у судовому засіданні по справі №904/4024/22 за позовом Приватного Підприємства "Автолідер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення боргу, призначеному на 06.03.2023 о 15:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2023 задоволено заяву Приватного підприємства "Автолідер" (вх.№6349/23 від 08.02.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідач у клопотанні (вх.№10867/23 від 06.03.2023, що надійшло засобами електронного зв`язку, та вх.№10891/23 від 06.03.2023, що надійшло засобами поштового зав`язку) про проведення почеркознавчої експертизи просить задовольнити клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, призначити судово-почеркознавчу експертизу по справі стосовно наступних питань: - чи належить підпис на договорі №2306/2-22 від 23.06.2022 директору ТОВ "Дельта Стронг" Павліченко Олені Казимирівні чи іншій особі; проведення судової почеркознавчої експертизи по справі доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 801; судові витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, покласти на ТОВ "Дельта Стронг", обгрутновуючи це тим, що: - Павліченко О.К. категорично заперечує, що підпис на договорі №2306/2-22 від 23.06.2022, копію якого було надано суду належить саме їй, підпис директора на наданому договорі на першій сторінці договору очевидно відрізняється від підпису директора на останній сторінці та взагалі на всіх сторінках, якщо придивитися уважно підписи дещо відрізняються один від одного, але представник не є експертом, щоб бути впевненим.

Також відповідач у відзиві (вх.№10881/23 від 06.03.2023, що надійшло засобами електронного зв`язку, та вх.№10892/23 від 06.03.2023, що надійшло засобами поштового зв`язку) на позовну заяву просить відмовити в позові в повному обсязі, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ті відмовити у їх задоволені, посилаючись на те, що: - до суду надано акти прийому-передачі виконаних робіт за договором №2306/0-22, але позовні вимоги ґрунтуються на вимозі сплатити грошові кошти за договором №2306/2-22, тобто доказів того, що було прийнято роботи за договором №2306/2-22 позивачем не надано, єдиний документ, що може слугувати доказом у справі - це договір №2306/2-22 від 23.06.2022, але на ньому стоїть підпис, який не належить директору Павліченко О.К.; - в якості доказів наявності форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили) відповідач посилається на копію листа Торгово-промислова палата України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р. яке адресовано всім кого це стосується; - позивачем направлялась претензія з вимогою про сплату боргу під час саме дії форс-мажорних обставин, тобто, наявність форс-мажорних обставин автоматично продовжує термін виконання обов`язків на термін дії форс-мажорних обставин, тобто вимога позивача про стягнення заборгованості є передчасною, оскільки термін виконання обов`язків продовжується на термін дії форс-мажорних обставин.

У судове засідання 06.03.2023 з`явились представник позивача (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon") та представник відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 04.04.2023 о 16:00 год.

Позивач у заяві (вх.№10977/23 від 07.03.2023) про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду просить суд надати можливість участі у судовому засіданні по справі №904/4024/22 за позовом Приватного Підприємства "Автолідер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення боргу, призначеному на 04.04.2023 о 16:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 задоволено заяву Приватного підприємства "Автолідер" (вх.№10977/23 від 07.03.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач у запереченні (вх.№13000/23 від 17.03.2023) на клопотання про проведення почеркознавчої експертизи просить суд відмовити у його задоволені, обґрунтовуючи тим, що: - відповідачем не надано жодного доказу про те, що директор ТОВ "Дельта Стронг" 23 червня 2022 року перебувала у м. Вінниці, а не в м. Дніпро; - надані послуги, по яким виникла заборгованість у відповідача не були єдиними у межах оспорюваного договору, тобто за послуги які надавалися раніше відповідач здійснював оплату, фактично виконуючи свої обов`язки по договору, а потім відмовився від виконання обов`язків по оплаті наданих послуг, заперечуючи взагалі, факт укладення договору, що свідчить пр недобросовісну поведінку ТОВ "Дельта Стронг" у межах договірних відносин з ПП "Автолідер".

Також позивач у відповіді (вх.№13003/23 від 17.03.2023) на відзив просить:

- задовольнити вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" на користь Приватного підприємства "Автолідер" заборгованість за договором №2306/2-22 від 23 червня 2022 року у розмірі 1 521 673 грн. 50 коп.;

- задовольнити вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" на користь Приватного підприємства "Автолідер" пеню в розмірі 175 034,64 коп. та суму інфляційних втрат 47 824 грн. 03 коп. за порушення умов проведення розрахунків за договором перевезення №2306/2-22 від 23 червня 2022 року;

- задовольнити вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" на користь Приватного підприємства "Автолідер" 15 000 грн. 00 коп. витрати на надання правової допомоги;

- задовольнити вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" на користь Приватного підприємства "Автолідер" витрати на судовий збір у розмірі 26 392 грн. 98 коп., посилаючись на те, що: - здійснена описка в актах приймання-передачі послуг по договору перевезення вантажу №2306/2-22 від 23 червня 2022 року не можу бути підставою для відмови від виконання договору чи визнання його недійсним; - посилання відповідача про те, що до позовної заяви не додано підписаного електронного файлу та витяги про перевірку кваліфікаційного підпису не спростовує достовірність поставленого КЕП на актах приймання - передачі та їх юридичну силу як електронного документа, жодним нормативно - правовим актом у сфері регулювання відносин обігу КЕП не передбачено підтвердження КЕП додаванням до нього будь-яких електронних файлів чи документів; - повідомлення Торгово-промислової палати України не звільняє автоматично всіх суб`єктів господарювання від виконання своїх зобов`язань, а звільняє лише якщо саме через військові дії та/або введення воєнного стану сторона не може виконати відповідні зобов`язання.

У судове засідання 04.04.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon"), представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2023 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" у задоволені клопотання (вх.№10867/23 від 06.03.2023, що надійшло засобами електронного зв`язку, та вх.№10891/23 від 06.03.2023, що надійшло засобами поштового зав`язку) про проведення почеркознавчої експертизи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2023 о 17:00 год.

Відповідач у заяві (вх.№16473/23 від 05.04.2023) просить відкласти розгляд справи, у зв`язку з проблемами у адвоката Безменко М.Є. зі здоров`ям (пошкодження лівого коліна).

Позивач у заяві (вх.№16852/23 від 07.04.2023) про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду просить суд надати можливість участі у судовому засіданні по справі №904/4024/22 за позовом Приватного Підприємства "Автолідер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення боргу, призначеному на 19.04.2023 о 17:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 задоволено заяву Приватного підприємства "Автолідер" (вх.№16852/23 від 07.04.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідач у заяві (вх.№18259/23 від 14.04.2023) просить відкласти розгляд справи, у зв`язку з проблемами у адвоката Безменко М.Є. зі здоров`ям, проходженням медобстеження.

У судове засідання 19.04.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon"), представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 відкладено розгляд справи по суті у загальному позовному проваджені на 23.05.2023 о 15:30 год.

Позивач у заяві (вх.№19358/23 від 20.04.2023) про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду просить суд надати можливість участі у судовому засіданні по справі №904/4024/22 за позовом Приватного Підприємства "Автолідер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення боргу, призначеному на 23.05.2023 о 15:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2023 задоволено заяву Приватного підприємства "Автолідер" (вх.№19358/23 від 20.04.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідач у заяві (вх.№24727/23 від 22.05.2023 просить зменшити нараховану позивачем неустойку (пеню) на 90%, посилаючись на те, що: - відповідач здійснює свою діяльність у досить різноманітних напрямах, при цьому із-за військової агресії російської федерації, масштабними бойовими діями, ракетними обстрілами, відключення світла, - все це значно вплинуло на бізнес процеси та раніше добре налагоджені ланцюги постачання, розмір доходів від господарської діяльності підприємства, крім того, як зазначено вище, позивач в супереч договору не здійснив заходи щодо проведення переговорів, а виставив вимоги щодо стягнення неустойки виключно під час звернення до суду, що позбавило можливості відповідача перенаправити кошти у разі наявності узгодженої суми заборгованості на погашення заборгованості перед відповідачем та нівелювало б застосування неустойки як такої.

У судове засідання 23.05.2023 з`явились представник позивача (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon") та представник відповідача.

У судовому засідання 23.05.2023 оголошено перерву до 29.05.2023 о 16:00 год.

Позивач у заяві (вх.№25164/23 від 24.05.2023) про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду просить суд надати можливість участі у судовому засіданні по справі №904/4024/22 за позовом Приватного Підприємства "Автолідер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення боргу, призначеному на 29.05.2023 о 16:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2023 задоволено заяву Приватного підприємства "Автолідер" (вх.№25164/23 від 24.05.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 29.05.2023 з`явилися представник позивача (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon") та представник відповідача.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між позивачем - Приватним підприємством "Автолідер", як перевізником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг", як замовником, було укладено Договір від 23.06.2022 №2306/2-22 перевезення вантажу (надалі Договір) (а.с.29-32).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що у порядку та на умовах, визначених цим Договором, перевізник бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж згідно із транспортною накладною, з місця відправлення до пункту призначення, які вказуються в заявках на перевезення (заявках) та додаткових угодах до цього Договору та видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити за перевезення вантажу плату в строк та на умовах, встановлених цим Договором або додатками до нього.

Відповідно до пункту 1.4. Договору надання послуг з перевезення підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт).

Згідно з пунктом 3.8. Договору замовник зобов`язаний організувати здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, оформлення документів на прийом вантажів до перевезення і їхню здачу не більше ніж за 48 годин (24 години на завантаження й оформлення документів, 24 години на розвантаження й оформлення документів). Вищенаведені строки вважаються нормативним простоєм і є складовою транспортного процесу.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що оплата здійснюється у наступному порядку:

- оплата 80% від вартості послуг, визначених відповідною заявкою, додатковою угодою, здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після отримання замовником в електронній формі із застосування електронного документообігу з використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, визначеному законодавством щодо електронного документообігу та з урахуванням положень цього Договору, рахунку-фактури та копій наступних документів у форматі pdf:

- реєстру відправлених автомобілів із зазначенням дати навантаження, номерів авто, номерів ТТН, ваги нетто на навантаженні, ваги нетто на вивантаженні вантажу, маршруту, визначеного згідно із відповідною заявкою, додатковою угодою;

- товарно-транспортних накладних.

Вказані вище документи надсилаються замовнику протягом 3 (трьох) банківських днів після надання послуг (пункт 4.3.1. Договору);

- оплата решти вартості послуг оплачується замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами в електронній формі із застосуванням електронного документообігу з використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, визначеному законодавством щодо електронного документообігу та з урахуванням положень цього Договору, акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), у якому має бути вказано вагу вивантаження у пункті призначення і відхилення від ваги, вказаної у товарно-транспортних накладних при навантаження авто (або ж така інформація може бути визначена в доповненнях до акту) та при дотриманні наступних умов: (пункт 4.3.2. Договору)

- перевізник надав замовнику в електронній формі із застосуванням електронного документообігу з використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, визначеному законодавством щодо електронного документообігу та з урахуванням положень цього Договору, рахунок-фактуру та копії наступних документів у форматі pdf: - реєстр автомобілів із зазначенням ваги вивантаження в пункті призначення і відхилення від ваги, вказаної в товарно-транспортній накладних при навантаженні авто; - товарно-транспортні накладні; - всі необхідні сертифікати (пункт 4.3.2.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.4. Договору послуги вважаються наданими (роботи виконаними) за фактом розвантаження вантажу у пункті призначення. Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) складається за фактом надання послуг (виконання робіт) в електронній формі із застосуванням електронного документообігу з використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, визначеному законодавством щодо електронного документообігу та з урахуванням положень цього Договору

Цей Договір набирає чинності з дати його укладення (пункт 7.1. Договору).

Строк (термін) дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2022 року (включно). У будь-якому випадку Договір діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань за цим Договором. Сторони погодили, що у разі відсутності у сторін заяв про розірвання договору протягом 1-ого останнього місяця терміну дії Договору, він вважається продовженим терміном на 1 рік на тих самих умовах, але в будь-якому випадку не більше ніж двічі (пункт 7.2. Договору).

Пунктом 7.3. Договору визначено, що закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

На виконання умов Договору позивачем у період з 26.07.2022 по 11.08.2022 включно було надано відповідачу послуги по перевезенню вантажу на загальну суму 1 505 152 грн. 00 коп., що підтверджується актами приймання-передачі послуг, а саме:

- від 26.07.2022 №155 на суму 188 520 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.36);

- від 26.07.2022 №156 на суму 234 400 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.37);

- від 28.07.2022 №158 на суму 65 124 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.40);

- від 28.07.2022 №159 на суму 168 210 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.42);

- від 29.07.2022 №160 на суму 84 744 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.44);

- від 31.07.2022 №162 на суму 129 996 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.46);

- від 31.07.2022 №163/1 на суму 65 716 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.48);

- від 31.07.2022 №163/2 на суму 196 420 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.49);

- від 05.08.2022 №166 на суму 213 318 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.51);

- від 11.08.2022 №167 на суму 158 704 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.53);

Також у вказаний вище період на виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 1 505 152 грн. 00 коп., а саме:

- від 26.07.2022 №163 на суму 188 520 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.35);

- від 26.07.2022 №164 на суму 234 400 грн. 00 коп.. з урахуванням ПДВ (а.с.37);

- від 28.07.2022 №166 на суму 65 124 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.39);

- від 28.07.2022 №167 на суму 168 210 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.41);

- від 29.07.2022 №168 на суму 84 744 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.43);

- від 31.07.2022 №170 на суму 129 996 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.45);

- від 31.07.2022 №171 на суму 262 136 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.47);

- від 05.08.2022 №173 на суму 213 318 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.50);

- від 11.08.2022 №174 на суму 158 704 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.52)

В подальшому сторонами було підписано акт від 14.09.2022 №187 приймання-передачі послуг (понаднормативний простій автомобіля) на суму 105 000 грн. 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с.54).

В матеріалах справи містяться копії платіжних доручень про сплату наданих послуг відповідачем на загальну суму 110 000 грн. 00 коп., а саме:

- від 21.09.2022 №430 на суму 100 000 грн. 00 коп. (а.с.58);

- від 21.10.2022 №491 на суму 10 000 грн. 00 коп. (а.с.59).

Також в матеріалах справи містяться копії повідомлень про результати обробки документів з системи "М.Е.Doc" (а.с.163-173) та Актів звірки взаєморозрахунків за період з 23.06.2022 - 02.09.2022; з 23.06.2022 по 23.09.2022, підписаних позивачем, з відміткою про доставку документу контрагенту (а.с.33-34).

Позивач у претензії-вимозі від 26.09.2022 про сплату заборгованості за Договором вимагає від відповідача сплати заборгованості за Договором в сумі 1 531 673 грн. 50 коп. та попереджає, що у випадку відсутності відповіді та невжиття заходів із погашення наявної заборгованості у 5-ти денний строк з моменту її отримання, позивач буде змушений звернутися до суду.

Позивач стверджує. що виконав свої зобов`язання за Договором з надання послуг перевезення вантажу, проте сплата наданих послуг відповідачем проведена лише частково; відповідач проти цього заперечує, що і стало причиною спору та звернення до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, а статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати: - безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; - з акту управління господарською діяльністю; - з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; - внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; - у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку; майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (частини 1, 2 статті 909 Цивільного кодексу України).

Вказане кореспондується з положеннями частини 1 статті 307 Господарського кодексу України, якою визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Як вбачається з умов Договору, строк оплати за надані послуги з перевезення вантажу є таким, що настав, а саме:

- за актом приймання-передачі послуг від 26.07.2022 №155 (рахунок-фактура від 26.07.2022 №163) - 02.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 26.07.2022 №156 (рахунок-фактура від 26.07.2022 №164) - 02.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 28.07.2022 №158 (рахунок-фактура від 28.07.2022 №166) - 04.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 28.07.2022 №159 (рахунок-фактура від 28.07.2022 №167) - 04.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 29.07.2022 №160 (рахунок-фактура від 29.07.2022 №168) - 05.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 31.07.2022 №162 (рахунок-фактура від 31.07.2022 №170) - 05.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 31.07.2022 №163/1 (рахунок-фактура від 31.07.2022 №171) - 05.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 31.07.2022 №163/2 (рахунок-фактура від 31.07.2022 №171) - 05.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 05.08.2022 №166 (рахунок-фактура від 05.08.2022 №173) - 12.08.2022;

- за актом приймання-передачі послуг від 11.08.2022 №167 (рахунок-фактура від 11.08.2022 №174) - 18.08.2022.

Позивач стверджує, що у зв`язку з частковою сплатою відповідачем за актом приймання-передачі послуг від 26.07.2022 №155 (рахунок-фактура від 26.07.2022 №163), залишок заборгованості за вказаним актом станом 01.11.2022 складає 100 041 грн. 50 коп. Так: - 21.09.2022 відповідачем було здійснено сплату за послуги перевезення вантажу за Договором у розмірі 100 000 грн. (платіжне доручення №430), з яких 21 521 грн. 50 коп. зараховано в погашення заборгованості за рахунком від 26.07.2022, а залишок в розмірі 78 478 грн. 50 коп. зараховано в погашення заборгованості за рахунком від 26.07.2022 №163 (акт від 26.07.2022 №155); - 21.09.2022 відповідачем здійснено сплату у розмірі 10 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення №491), яку зараховано в погашення заборгованості за актом від 26.07.2022 №155 (рахунок-фактура від 26.07.2022 №163) .

Враховуючи викладене, заборгованість за вказаними актами приймання-передачі послуг за надані послуги по перевезенню вантажу складає 1 416 673 грн. 50 коп. З урахуванням заборгованості за понаднормативний простій автомобіля в сумі 105 000 грн. 00 коп. (акт від 14.09.2022 №187 приймання-передачі послуг підписаний відповідачем без будь-яких зауважень) загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 1 521 673 грн. 50 коп. (1 416 673 грн. 50 коп. + 105 000 грн. 00 коп.).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів погашення заборгованості від сторін не надійшло.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором в розмірі 1 521 673 грн. 50 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахування пені

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання; у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.10. Договору за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня від вартості простроченого платежу за кожен день прострочення.

Як вбачається, позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі 175 034 грн. 64 коп. за загальний період з 01.08.2022 по 01.11.2022.

Проте, відповідно до умов Договору, станом на 01.08.2022 прострочення оплати за надані послуги за актами від 26.07.2022 №155 та №156 (рахунки від 26.07.2022 №163, №164) не настало, прострочення у даному випадку настало - з 03.08.2022.

Таким чином, після перерахунку пеня за загальний період з 03.08.2022 по 01.11.2022 складає 173 949 грн. 31 коп., у тому числі за актами приймання-передачі послуг за період:

- від 26.07.2022 №155 - з 03.08.2022 по 01.11.2022;

- від 26.07.2022 №156 - з 03.08.2022 по 01.11.2022;

- від 28.07.2022 №158 - з 05.08.2022 по 01.11.2022;

- від 28.07.2022 №159 - з 05.08.2022 по 01.11.2022;

- від 29.07.2022 №160 - з 06.08.2022 по 01.11.2022;

- від 31.07.2022 №162 - з 06.08.2022 по 01.11.2022;

- від 31.07.2022 №163/1 - з 06.08.2022 по 01.11.2022;

- від 31.07.2022 №163/2 - з 06.08.2022 по 01.11.2022;

- від 05.08.2022 №166 - з 13.08.2022 по 01.11.2022;

- від 11.08.2022 №167 - з 19.08.2022 по 01.11.2022

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 173 949 грн. 31 коп. за загальний період з 03.08.2022 по 01.11.2022.

Щодо інфляційних нарахувань

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається позивачем здійснено інфляційні нарахування у розмірі 47 824 грн. 03 коп. за загальний період з серпня 2022 по вересень 2022 включно.

Після перерахунку суду, розмір інфляційних нарахувань за період з серпня 2022 по вересень 2022 включно складає 43 690 грн. 23 коп.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 43 690 грн. 23 коп. - інфляційних нарахувань за період з серпня 2022 по вересень 2022 включно.

Щодо заперечень відповідача

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо того, що в наданих позивачем актах приймання-передачі зазначено Договір №2306/0-22, але позовні вимоги ґрунтуються на вимозі сплатити грошові кошти за Договором №2306/2-22 та вважає за необхідне зазначити те, що оскільки відповідачем не надано доказів існування договору з номером 2306/0-22, укладеного між сторонами, суд дійшов висновку про допущення технічної помилки, описки в зазначенні номеру договору в актах приймання-передачі.

Стосовно посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 218 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення; у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності; не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховним Судом у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Пунктом 5.12. Договору визначено, що у випадку настання обставин, що знаходяться поза контролем сторін (обставини непереборної сили), які сторонами не могли бути передбачені і враховані, такі, як: стихійні лиха, військові дії, страйку (крім персоналу сторін), дії уряду тощо, сторона, що підпала під дію таких обставин, звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань за даним Договором.

Відповідно до пункту 5.13. Договору за настання форс-мажорними обставинами, сторона для якої вони виникли, повинна в триденний робочий термін будь-якими доступними способами повідомити другу сторону про настання таких обставин з подальшим підтвердженням факту існування обставин непереборної сили документом, виданим Торгово-Промисловою Палатою України. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення позбавляє потерпілу сторону права посилатися на вказані обставини як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання обов`язків по цьому Договору. Існування обставин непереборної сили звільняє сторону, яка підпала під їх дію від відповідальності за невиконання зобов`язань за Договором, але не звільняє від обов`язку виконати свої зобов`язання.

Докази повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин суду не надані, в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути виконання грошового зобов`язання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, приймаючи надані позивачем послуги усвідомлював необхідність їх оплати у передбачені договором строки, з огляду на що повинен був розумно оцінити цю обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки.

Відтак, аргументи відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Щодо заяви відповідача про зменшення неустойки

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України).

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила господарське зобов`язання, необхідно оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язань боржником; причини неналежного виконання зобов`язання; незначності прострочення; поведінки винної особи, в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків тощо.

Як вбачається у спірних правовідносинах, пов`язаних з виконанням договору перевезення вантажу позивач і відповідач виступали як господарюючі суб`єкти, і вони несуть відповідний ризик під час здійснення такої господарської діяльності. Зменшення за клопотанням сторони розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої відповідна санкція застосовується, довести на підставі належних і допустимих доказів, згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України, те, що вона не бажала вчинення таких порушень і що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

Відповідачем в порушення вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України таких доказів не надано.

Відтак, суд не приймає аргументи відповідача щодо зменшення неустойки до уваги та відсутні підстави для зменшення неустойки.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 26 089 грн. 70 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням сплати позивачем за подання позову судового збору в сумі 26 392 грн. 98 коп., що перевищує розмір судового збору, який мав бути сплачений з урахуванням ціни позову, судовий збір в сумі 225 грн. 00 коп. підлягає поверненню позивачеві за його клопотанням з Державного бюджету України.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "Автолідер" (36002, м. Полтава, вул. Панаса Мирного, буд. 29-А; ідентифікаційний код 31879557) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 10, оф. 427; ідентифікаційний код 44004271) про стягнення 1 744 532 грн. 17 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 10, оф. 427; ідентифікаційний код 44004271) на користь Приватного підприємства "Автолідер" (36002, м. Полтава, вул. Панаса Мирного, буд. 29-А; ідентифікаційний код 31879557) 1 521 673 (один мільйон п`ятсот двадцять одна тисяча шістсот сімдесят три) грн. 50 коп. - заборгованості, 173 949 (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 31 коп. - пені, 43 690 (сорок три тисячі шістсот дев`яносто) грн. 23 коп. - інфляційних нарахувань та 26 089 (двадцять шість тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 70 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

06.06.2023