ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/10891/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кролевець О. А.,

за участю секретаря Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський»

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Трофименко Т. Ю.

від 31.08.2022

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Алданової С. О., Зубець Л. П., Андрієнка В. В.

від 23.01.2023

за позовом: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2

до Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації;

2) ОСОБА_3 ;

3) Приватний нотаріус Чепусова Наталія Володимирівна

про визнання недійсним рішення,

представників:

від позивача-1: Білобловський С. В.,

від позивача-2: Білобловський С. В.,

від відповідача: Єрохін С.І., Головко Є.І.,

від третьої особи-1: не з`явилися,

від третьої особи-2: ОСОБА_3 ,

від третьої особи-3: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" № 1 від 24.10.2020 та скасування державної реєстрації змін до установчих документів та відомостей про Гаражно-будівельний кооператив "Печерський", здійснених на підставі рішення загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 24 жовтня 2020 року, оформленого протоколом № 1 загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 25 листопада 2020 року, а саме: 1. Державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, 26.11.2020 13:39:33, 018014700, Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера). Зміна керівника або відомостей про керівника; 2. Державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, 19.04.2021 13:00:58, 022014700, Зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено порушення при проведенні та прийнятті рішень позачергових загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 24.10.2020, оформлених протоколом № 1 від 24.10.2020, що у свою чергу свідчить про наявність правових підстав для скасування реєстраційних дій вчинених на підставі такого рішення.

Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій

Гаражно-будівельний кооператив "Печерський" був створений за рішенням виконкому Печерської райради народних депутатів м. Києва від 26.06.1985 №323.

24.10.2020 відбулися позачергові загальні збори учасників Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", на яких були присутні 893 особи з правом голосу, що становить 71,95% від установленої кількості (1241) членів кооперативу.

Згідно з протоколом позачергових загальних зборів учасників Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" № 1, на підставі якого Приватним нотаріусом Чепусовою Н.В. проведено реєстраційні дії «Державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу» №018014700 від 26.11.2020 та № 022014700 від 19.04.2021, до порядку денного зборів було включено такі питання:

1. Розгляд звіту Правління та ревізійної комісії ГБК «Печерський» про результати діяльності за звітний період.

2. Переобрання Голови та членів Правління ГБК «Печерський».

3. Обрання членів Ревізійної комісії ГБК «Печерський».

4. Внесення змін і доповнень до Статуту ГБК «Печерський» та прийняття у новій редакції.

5. Обрання та затвердження списку Уповноважених.

6. Припинення повноважень незаконного складу Правління ГБК «Печерський» на підставі рішення суду. Відміна прийнятих незаконним складом Правління ГБК «Печерський» рішень.

7. Інші питання.

За результатами голосування, згідно з протоколом № 1 від 24.10.2020, учасники вирішили, зокрема:

1. Визнати роботу колишнього керівництва Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» як таку, що не відповідає Статуту і становить загрозу майновим інтересам членів кооперативу.

2. Звільнити ОСОБА_4 з посади Голови Правління Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» з 24 жовтня 2020 року та призначити ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на посаду Голови Правління Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» з 25 жовтня 2020 року; обрати членами Правління Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» наступних осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

3. Обрати членами Ревізійної комісії Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .

4. Затвердити нову редакцію Статуту та уповноважити Голову Правління Кооперативу «Печерський» ОСОБА_3 підписати нову редакцію Статуту Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський», та вчинити всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до установчих документів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» (Статуту Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» у новій редакції).

5. Обрати та затвердити у якості Уповноважених наступних осіб: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_12 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_24 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_26 , ОСОБА_39 , ОСОБА_8 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_23 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_13 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_18 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_17 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 . Присутнім у подальшому (протягом 1-2 місяців), надати Уповноваженим довіреності на представництво їх інтересів під час проведення чергових (позачергових) загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський».

6. Припинити з 24.10.2020 повноваження членів ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 та ОСОБА_1 та відмінити всі прийняті керівництвом Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» у період з 30.08.2018 р. по 24.10.2020 р. рішення, як такі, що були прийняті поза межами повноважень.

7. Виключити з числа членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» ОСОБА_82 , ОСОБА_1 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_81 , ОСОБА_88 ; надати повноваження Голові Зборів та Секретарю Зборів на підписання протоколу позачергових загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський», повноваження Голові Правління на проведення державної реєстрації змін та змін до установчих документів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» (Статуту Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський»), в т.ч. підписати Статут в новій редакції та заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та представництва інтересів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» в усіх підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності щодо питань, пов`язаних з реєстрацією змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; залишити розмір членського внеску до кінця 2020 року у існуючому розмірі (140 грн. на місяць).

ОСОБА_1 є власником гаража № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та членом Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський», в підтвердження чого надано довідку Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» №1323 від 25.01.2018 та архівний витяг з додатку до рішення виконкому Печерської райради народних депутатів № 323 від 26.06.1985 в частині, що стосується ОСОБА_89

ОСОБА_2 є власником гаражного боксу № НОМЕР_3 , ряд НОМЕР_4 , площею 390 кв.м, з надбудованою площею 390 кв.м, по АДРЕСА_1 та членом Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський», в підтвердження чого надано довідку Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» №198 від 05.02.2008.

Оскаржуваним рішенням загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» ОСОБА_1 було виключено із членів кооперативу, що підтверджує його членство в Гаражно-будівельному кооперативі «Печерський».

24.10.2020 відбулися спірні позачергові загальні збори членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський», які, за твердженням відповідача, скликані третиною членів кооперативу (ініціативною групою), представником якої виступив ОСОБА_3 , у зв`язку з незабезпеченням правлінням (головою) кооперативу скликання таких загальних зборів.

На підтвердження звернення до правління кооперативу відповідачем подано вимогу щодо проведення позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» від 05.10.2020, адресовану голові Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» ОСОБА_1 разом з копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чека, накладної від 07.10.2020 та конверту, який повернувся відправнику.

Зазначена вимога підписана лише координатором ініціативної групи ОСОБА_3 , а будь-якого документа, яким би вказана особа була уповноважена діяти від імені такої ініціативної групи, зокрема, в частині підписання вимоги, суду пред`явлено не було, як і не було пред`явлено в якості додатка до вимоги відповідного списку осіб з доказами набуття ними членства у кооперативі, які становлять третину членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський».

На підтвердження кількості членів (не менше третини членів кооперативу), які вимагали скликати позачергові збори, відповідачем долучені реєстри членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" (складено на виконання вимог пунктів 15 та 16 Статуту (в редакції від 28.03.2002), якими визначено набуття членства в кооперативі з метою встановлення кількості членів для скликання легітимних зборів), датовані 1-5, 7 вересня, 24 жовтня 2020 року, а також реєстри членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" як додаток до протоколу загальних зборів кооперативу від 24.10.2020 (складено на виконання вимог пунктів 15 та 16 Статуту (в редакції від 28.03.2002), якими визначено набуття членства в кооперативі з метою встановлення кількості членів для скликання легітимних зборів).

Наявності у зазначених в реєстрах осіб статусу члена кооперативу жодним чином не підтверджено. Крім того, частина вказаних реєстрів датовані 24.10.2020, тобто сформовані після складення та пред`явлення вимоги від 05.10.2020, а також не підписані усіма вказаними у них особами (навпроти прізвищ відсутні підписи).

Матеріали справи не містять належних доказів звернення 1/3 членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" з відповідною вимогою до правління Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський".

У протоколі № 1 від 24.10.2020 зазначено, що список членів Кооперативу, затверджений Рішенням Виконкому Печерської райради народних депутатів від 26.06.1985 р. № 323, згідно якого кількість членів Кооперативу становить 398 осіб; на день скликання позачергових зборів, у Кооперативі нараховується 1921 гаражних боксів, власниками яких є 1713 осіб; запрошено на збори, шляхом направлення рекомендованих листів - 1815 листів (із врахуванням уточнених адрес); згідно списків членів Кооперативу станом на 30.08.2018 р. в Кооперативі нараховується 1241 осіб (за винятком: померлих - 105 осіб, осіб, які змінили місце реєстрації та проживання і не повідомили контактні дані - 303 особи та 64 особи, які не змогли надати підтверджуючі документи причетності до членства у Кооперативі); зареєструвалися на зборах 957 осіб, у тому числі 893 з правом голосу; кворум зборів - на зборах присутні 893 особи з правом голосу, що становить 71,95% від установленої кількості (1241) членів Кооперативу, та свідчить про наявність кворуму, необхідного для проведення зборів.

Під час розгляду справи встановлено (в тому числі і зі змісту численних судових рішень у господарських справах), що відповідачем у 2018, 2020 роках проводились позачергові загальні збори, за наслідками яких складено протоколи:

- протокол №1 від 30.08.2018, за яким загальна кількість членів Кооперативу 1917 осіб;

- протокол №1 від 02.09.2018, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 1960 осіб;

- протокол №1 від 24.09.2018, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 1917 осіб;

- протокол №4 від 27.09.2018, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 1970 осіб;

- протокол №4 від 03.07.2019, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 82 особи;

- протокол № 1 від 06.09.2020, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 790 осіб.

Однак, усі рішення загальних зборів, оформлені вказаними протоколами від 30.08.2018, від 02.09.2018, від 24.09.2018, від 27.09.2018, від 03.07.2019, від 06.09.2020 скасовані в судовому порядку, в тому числі і з підстав відсутності кворуму на зборах.

Згідно з протоколом №1 від 24.10.2020 загальна кількість членів кооперативу становить 1241 особи.

На вимогу Господарського суду міста Києва про надання відомостей щодо вказаної кількості членів кооперативу станом на 24.10.2020 та документів, які підтверджують такі дані, відповідачем 19.10.2021 подано лише таблиці із зазначенням ПІБ особи та № боксу.

Однак, перевірити достовірність вказаної інформації, немає об`єктивної можливості за браком документів, які б підтверджували особу, внесення нею вступного внеску, наявність у цієї особи права власності на бокс, рішення про прийняття до членів кооперативу загальними зборами його членів тощо.

Статтею 10 Закону України "Про кооперацію" передбачено обов`язок кооперативу вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Разом з тим, не зважаючи на численну кількість судових спорів, що мають корпоративний характер та стосуються безпосередньо кількості його членів, а також тривалий проміжок часу з 24.10.2020, належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсну та точну кількість членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" на момент прийняття спірних рішень суду не надано.

Велика кількість членів кооперативу (очевидно більше 1000) не позбавляє керівництво кооперативу обов`язку вести їх облік та контролювати їх кількість.

Встановити реальну кількість членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" станом на 24.10.2020 та перевірити її відповідність визначеній у протоколі від 24.10.2020 кількості членів кооперативу - 1241 особа не видається за можливе за відсутності необхідних для цього документів.

Відповідно не можна встановити наявність волі 1/3 членів, якими ініційовано спірні збори, а також стверджувати про дотримання при голосуванні на позачергових загальних зборах 24.10.2020 кворуму, необхідного для прийняття рішень згідно зі Статутом та Законом України «Про кооперацію».

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 участі у спірних загальних зборах членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" не брали та заперечують свою обізнаність про скликання цих зборів.

Обставини належного повідомлення позивачів про збори судами не були встановлені, оскільки відповідачем не було доведено факту направлення на адреси позивачів повідомлення про проведення загальних зборів 24.10.2020 з його порядком денним, адже серед наданих відповідачем списків згрупованих поштових відправлень відсутні серед адресатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

Господарський суд міста Києва рішенням від 31.08.2022 у справі № 910/10891/21 позовні вимоги задовольнив повністю. Визнав недійсними у повному обсязі рішення позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 24.10.2020, оформлені протоколом № 1 позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 24.10.2020. Скасував реєстраційні дії від 26.11.2020 о 13:39:33 № 018014700 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу. Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера). Зміна керівника або відомостей про керівника», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чепусовою Н.В. щодо Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» (ідентифікаційний код юридичної особи 22921752) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, від 19.04.2021 о 13:00:58, № 022014700, Зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чепусовою Н.В. щодо Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» (ідентифікаційний код юридичної особи 22921752) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стягнув з Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Стягнув з Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що матеріали справи не містять належних доказів звернення третини членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» з вимогою до правління кооперативу щодо проведення позачергових загальних зборів. Зауважив, що встановити реальну кількість членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» станом на 24.10.2020 та перевірити на предмет відповідності дійсності визначену у протоколі від 24.10.2020 кількість членів кооперативу - 1241 особа, та відповідно і 1/3 членів, якими ініційовано спірні збори, не видається за можливе за відсутності необхідних для цього документів. При цьому звернув увагу на те, що не можна і стверджувати про дотримання при голосуванні на позачергових загальних зборах 24.10.2020 кворуму, необхідного для прийняття рішень згідно зі Статутом та Законом України «Про кооперацію». Крім того, повідомлення учасників кооперативу шляхом розміщення оголошень про майбутні збори на дошці оголошень та гаражних боксах, а також у газеті «Авізо» № 18 від 14.10.2020, місцевим господарським судом відхилені, оскільки розміщення таких повідомлень, за переконанням суду, не є належним доказом повідомлення учасників кооперативу про дату, час, місце проведення загальних зборів та переліку питань порядку денного. Наголосив, що формулювання та зміст прийнятих на порядку денному 24.10.2020 рішень частково не співпадає зі змістом питань, зазначених в оголошенні про проведення зборів на дошці оголошень, наданим самим відповідачем.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023, рішення суду першої інстанції залишено без змін. У постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що судом першої інстанції було вірно встановлено допущення відповідачем порушень, які є підставами для визнання у повному обсязі недійсними оскаржуваних рішень позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» № 1 від 24.10.2020, оформлених протоколом № 1 від 24.10.2020, а саме: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення членів юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (позивачі не змогли взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах, голосувати на загальних зборах, висловлювати свою позицію тощо, тобто не змогли належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні кооперативом); прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

Гаражно-будівельний кооператив «Печерський» звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі № 910/10891/21, у якій просив їх скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення, а провадження по справі закрити.

Підставою касаційного оскарження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 1, 4 абзацу 1 частини 2 статті 287, пункту 4 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень скаржником зазначено, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права, а саме статей 73, 74, 76, 77, 86, 91, 236 Господарського процесуального кодексу України та встановлено обставини на підставі недопустимих доказів, а також неправильно застосовано норми матеріального права, а саме статей 10, 11, 15 Закону України «Про кооперацію» без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 925/418/20, від 02.05.2018 у справі № 910/20357/16, від 09.10.2018 у справі № 910/2062/18, від 07.11.2018 у справі № 910/2707/18, від 29.07.2021 у справі № 910/16183/19, від 28.04.2021 у справі № 905/257/19, від 10.02.2021 у справі № 923/226/20, від 24.06.2021 у справі № 910/10275/20, від 11.08.2021 у справі № 920/1245/20, від 02.12.2021 у справі № 924/1171/20.

Позивачі подали відзив на касаційну скаргу у якому просили касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення залишити без змін.

Розгляд клопотань.

На адресу суду 08.05.2023 надійшла заява про відмову від касаційної скарги Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський», підписана головою правління ОСОБА_103, подана на підставі частини 4 статті 298 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження.

Виходячи зі змісту наведеної норми, враховуючи те, що касаційна скарга підписана керівником Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» Аністратенко В.В., а заява про відмову від касаційної скарги - головою правління Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" ОСОБА_103, і спір у справі виник у зв`язку з оспорюванням позивачами рішень позачергових загальних зборів кооперативу, відповідно до одного з яких, головою правління кооперативу був обраний ОСОБА_3 , колегія суддів вважає відсутніми правові підстави для задоволення заяви про відмову від касаційної скарги до моменту підтвердження чи спростування висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для визнання недійсними оспорюваних рішень загальних зборів.

З цих же підстав не може бути задоволене клопотання позивачів про закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Предметом спору в цій справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3 Господарського кодексу України).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

За змістом статті 94 Господарського кодексу України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Відповідно, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги відповідача про те, що спір мав вирішуватися в порядку цивільного судочинства є помилковими. Членство позивачів в Гаражно-будівельному кооперативі «Печерський» підтверджено наданим до матеріалів справи документами, зокрема виданими відповідачем довідками. Крім того у спірному протоколі загальних зборів відповідача від 24.10.2020 містяться рішення про припинення повноважень члена Правління ОСОБА_1 та про виключення його з членів кооперативу. Тобто доводи відповідача є суперечливими та взаємовиключними.

Відповідач, зазначаючи про непідвідомчість спору господарському суду, не виконав вимог частини шостої статті 302 Господарського процесуального кодексу України, відповідно підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати відсутні.

Щодо дотримання порядку скликання та проведення позачергових загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» від 24.10.2020.

Частиною 6 статті 7 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що при створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про кооперацію" визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут містить відомості про порядок скликання загальних зборів, порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах.

Як передбачено статтею 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства тощо. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Суд касаційної інстанції зазначає, що під час розгляду корпоративних спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи, господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення акціонера (учасника) можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Як встановили суди попередніх інстанцій, враховуючи судові рішення у господарських справах № 910/16643/18, № 910/15906/19, № 910/650/20, № 910/12889/20, № 910/11512/21, якими визнані недійсними рішення загальних зборів, проведених кооперативом у 2018 - 2020 роках, станом на дату проведення спірних зборів (24.10.2020) діяла редакція Статуту ГБК "Печерський", прийнятого рішенням загальних зборів членів кооперативу від 28.03.2002 (надалі - Статут).

Так, положеннями Статуту ГБК "Печерський" передбачено, що:

- вищим органом управління кооперативу є загальні збори/збори уповноважених/членів кооперативу (п. 33);

- збори скликаються правлінням кооперативу як правило один раз на рік. Позачергові збори членів кооперативу скликаються в 14-ти денний строк на вимогу не менш третини членів кооперативу (п. 34.10);

- збори членів кооперативу визнаються дійсними при участі в них не менш 50% від загальної кількості членів кооперативу, або 2/3 уповноважених. Рішення зборів приймаються простою більшістю голосів присутніх на зборах (п. 34.11).

Враховуючи наведені положення Статуту у сукупності із вимогами Закону України «Про кооперацію», ініціативою зі скликання позачергових загальних зборів членів кооперативу наділена третина його членів (як мінімум), які зобов`язані звернутися до правління (голови) кооперативу з відповідною вимогою та тільки у разі незабезпечення ним скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з такого.

24.10.2020 відбулися спірні позачергові загальні збори членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", які, за твердженням відповідача, скликані третиною членів кооперативу (ініціативною групою), представником якої виступив ОСОБА_3 , у зв`язку з незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання таких загальних зборів.

На підтвердження звернення до правління кооперативу відповідачем подано вимогу щодо проведення позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 05.10.2020, адресовану голові Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" ОСОБА_1 разом з копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чека, накладної від 07.10.2020 та конверту, який повернувся відправнику.

Однак, вказану вимогу щодо проведення позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" від 05.10.2020 суди попередніх інстанцій в якості належного доказу не прийняли, оскільки вона підписана лише координатором ініціативної групи ОСОБА_3 , а будь-якого документа, яким би вказана особа була уповноважена діяти від імені такої ініціативної групи, зокрема, в частині підписання вимоги, суду надано не було, так само як і не було надано відповідного списку осіб з доказами набуття ними членства у кооперативі, які становлять третину членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський".

Суди попередніх інстанцій встановили, що матеріали справи не містять належних доказів звернення 1/3 членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" з відповідною вимогою про проведення позачергових зборів до правління Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський", наявності у осіб, зазначених у наданих відповідачем реєстрах членів Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" (складених на виконання вимог пунктів 15 та 16 статуту Гаражно-будівельного кооперативу "Печерський" (в редакції від 28.03.2002), статусу члена кооперативу, особливо з огляду на те, що частина вказаних реєстрів датовані 24.10.2020, тобто сформовані після складення та пред`явлення вимоги від 05.10.2020, а також надані реєстри не підписані усіма вказаними у них особами (навпроти прізвищ відсутні підписи).

Також суди попередніх інстанцій встановили, що у протоколі №1 від 24.10.2020 зазначено, що список членів Кооперативу, затверджений Рішенням Виконкому Печерської райради народних депутатів від 26.06.1985 р. № 323, згідно з яким кількість членів Кооперативу становить 398 осіб; на день скликання позачергових зборів, у Кооперативі нараховується 1921 гаражних боксів, власниками яких є 1713 осіб; запрошено на збори шляхом направлення рекомендованих листів - 1815 листів (із врахуванням уточнених адрес); згідно списків членів Кооперативу станом на 30.08.2018 р. в Кооперативі нараховується 1241 осіб (за винятком: померлих - 105 осіб, осіб, які змінили місце реєстрації та проживання і не повідомили контактні дані - 303 особи та 64 особи, які не змогли надати підтверджуючі документи причетності до членства у Кооперативі); зареєструвалися на зборах 957 осіб, у тому числі 893 з правом голосу; кворум Зборів - на Зборах присутні 893 особи з правом голосу, що становить 71,95% від установленої кількості (1241) членів Кооперативу, та свідчить про наявність кворуму, необхідного для проведення Зборів.

Однак, зі змісту численних судових рішень у господарських справах слідує, що відповідачем у 2018, 2020 роках проводились позачергові загальні збори, за наслідками яких складено протоколи:

- протокол №1 від 30.08.2018, яким загальна кількість членів Кооперативу 1917 осіб;

- протокол №1 від 02.09.2018, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 1960 осіб;

- протокол №1 від 24.09.2018, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 1917 осіб;

- протокол №4 від 27.09.2018, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 1970 осіб;

- протокол №4 від 03.07.2019, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 82 особи;

- протокол № 1 від 06.09.2020, за яким загальна кількість членів кооперативу складає 790 осіб.

Усі рішення загальних зборів, оформлені вказаними протоколами від 30.08.2018, від 02.09.2018, від 24.09.2018, від 27.09.2018, від 03.07.2019, від 06.09.2020 визнано недійсними в судовому порядку, в тому числі і з підстав відсутності кворуму на зборах.

Згідно з протоколом №1 від 24.10.2020 загальна кількість членів кооперативу становить 1241 особи.

На вимогу суду про надання відомостей щодо вказаної кількості членів кооперативу станом на 24.10.2020 та документів, які підтверджують такі дані, відповідачем 19.10.2021 подано лише таблиці із зазначенням ПІБ особи та № боксу. Документів які б підтверджували особу, внесення нею вступного внеску, наявність у цієї особи права власності на бокс, рішення про прийняття до членів кооперативу загальними зборами його членів тощо відповідачем не надано.

Тобто суди попередніх інстанцій встановили, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсну кількість членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський», її відповідність кількості зазначеній у протоколі від 24.10.2020 - 1241 особа, відповідачем не надано. Відповідно суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що в такому випадку не можливо стверджувати про наявність під час проведення позачергових загальних зборів 24.10.2020 кворуму, передбаченого Статутом та Законом України «Про кооперацію».

Відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону.

Також суди попередніх інстанцій встановили, що позивачі участі у спірних загальних зборах членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» не брали. Належних і допустимих доказів на підтвердження обставин повідомлення позивачів про скликання та проведення вказаних зборів матеріали справи не містять.

Надані відповідачем на підтвердження обставин належного повідомлення позивачів, а також інших членів кооперативу про проведення загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» 24.10.2020 копії фіскальних чеків, списки згрупованих поштових відправлень, в тому числі і нечитабельні від 09.09.2020 та 10.09.2020, фотографії розміщення оголошень про майбутні збори на дошці оголошень та гаражних боксах, а також оголошення у газеті «Авізо» № 18 від 14.10.2020 не є належним доказом повідомлення учасників кооперації про дату, час, місце проведення загальних зборів та переліку питань порядку денного, до розгляду яких учасники кооперативу мали змогу підготуватися.

Текст самих повідомлень (листів), які направлялись поштою, відповідач до матеріалів справи не надав. Також відповідачем не доведено факту направлення повідомлення про проведення загальних зборів 24.10.2020 з його порядком денним на адреси позивачів, оскільки серед наданих відповідачем списків згрупованих поштових відправлень відсутні адресати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи підтвердження обставин щодо порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення позачергових загальних зборів, а також прийняття рішень загальними зборами, наявність кворуму на яких не доведено належними та допустимими доказами, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» від 24.10.2020, оформлені протоколом № 1. У зв`язку з цим господарські суди також правильно вважали обґрунтованими позовні вимоги в частині скасування реєстраційних дій, проведених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чепусовою Н.В. 26.11.2020 та 19.04.2021 щодо Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський».

Підставою касаційного оскарження відповідачем зазначено пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та вказано, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а саме статі 10, 11, 15 Закону України «Про кооперацію», не враховано висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 925/418/20, від 02.05.2018 у справі № 910/20357/16, від 09.10.2018 у справі № 910/2062/18, від 07.11.2018 у справі № 910/2707/18, від 29.07.2021 у справі № 910/16183/19, від 28.04.2021 у справі № 905/257/19, від 10.02.2021 у справі № 923/226/20, від 24.06.2021 у справі № 910/10275/20, від 11.08.2021 у справі № 920/1245/20, від 02.12.2021 у справі № 924/1171/20.

Відповідно до положень вказаної норми, касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Колегія суддів враховує, що процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття "подібні правовідносини", а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 визначила наступні критерії подібності правовідносин у розумінні норм процесуального законодавства.

Для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 389 (пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України; пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України) та пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України (пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України; пункту 5 частини першої статті 339 КАС України) таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями, з-поміж яких змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи (див. постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі № 925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі № 910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі № 243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 у справі № 372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15-ц (пункт 22) і № 522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц (пункт 22)). Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

Задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 конкретизувала:

- висновок про те, що така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин);

- висновок про те, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Здійснена Великою Палатою Верховного Суду конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

При цьому, слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

Відповідно, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

Проаналізувавши висновки, що викладені у постановах Верховного Суду у справах, на які посилався скаржник, колегія суддів звертає увагу, що правовідносини у всіх наведених скаржником справах очевидно не є подібними зі справою, що переглядається.

У справі № 925/418/20 (постанова Верховного Суду від 29.07.2021) ОСОБА_90 звернулася з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченко-200» та Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченко-200», оформленого протоколом від 29.02.2020 № 1/2020, на підставі яких 18.03.2020 була здійснена державна реєстрація ОСББ «Шевченко-200», скасування державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шевченко-200» шляхом скасування запису від 18.03.2020 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що створення і державна реєстрація об`єднання співвласників багатоквартирного будинку були проведені з істотними порушеннями вимог закону - ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Вказувала на неповідомлення її, як співвласника багатоквартирного будинку, про дату, час проведення та порядок денний зборів.

Підставою для відмови у задоволенні цього позову стало встановлення судами обставин того, що повідомлення позивача про проведення оспорюваних установчих зборів відбулось з дотриманням ч. 4 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»; рішення про створення ОСББ «Шевченко-200» набрало необхідну кількість голосів «за» та вважається прийнятим, спірні установчі збори, оформлені протоколом від 29.02.2020 №2/2020, є правомочними з огляду на наявність кворуму.

У справі № 910/20357/16 ОСОБА_91 звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів відповідача, що оформлено протоколом позачергових загальних зборів акціонерів № 41 від 29.09.2016 року та скасування державної реєстрації змін до установчих документів відповідача щодо зміни повного найменування та зміни скороченого найменування (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 6000726 від 30.09.2016 року) та державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача щодо зміни складу або інформації про засновників (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0000726 від 04.10.2016 року), проведеної державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою Марією Сергіївною.

У постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/20357/16 зазначено, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди визнали необґрунтованими посилання позивача на неправомірність набуття компанією "Євроінс Іншуринс Груп АД" істотної участі (89,29% акцій) у ПАТ "ХДІ страхування" (відповідач), внаслідок чого участь зазначеної компанії у статутному капіталі відповідача збільшилась з 10% мінус 1 акція до 99,29%, та, як наслідок, на відсутність у такої особи права ініціювати скликання позачергових загальних зборів акціонерів.

У матеріалах справи відсутні безумовні підстави для визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів акціонерів Товариства, оформлених Протоколом.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій також не встановлено наявності порушення прав позивача прийняттям оскаржуваного рішення, оформленого Протоколом, оскільки позивача було належними чином повідомлено про час, місце та порядок денний спірних загальних зборів, запропоновані ним пропозиції були включені до порядку денного, представник позивача був присутній на спірних загальних зборах.

У справі № 910/2062/18 ОСОБА_92 звернувся з позовом до Компанії "Лазар Лімітед" (LAZAR LIMITED) та Приватного вищого навчального закладу "Міжнародна академія екології та медицини" про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки в розмірі 20 відсотків статутного капіталу Відповідача-2 вартістю 3000,00 грн. №2 від 12.11.2015, укладеного між Позивачем та Відповідачем-1; договору купівлі-продажу частки в розмірі 10 відсотків статутного капіталу Приватного вищого навчального закладу "Міжнародна академія екології та медицини" вартістю 1500,00 грн. №3 від 12.11.2015, укладеного між відповідачами; рішення загальних зборів засновників Відповідача-2, оформленого протоколом №2 від 12.11.2015, у частині: прийняття Відповідача-1 до складу засновників Відповідача-2 з часткою у розмірі 30 відсотків статутного капіталу та виведення зі складу засновників Позивача; затвердження нового перерозподілу статутного капіталу Відповідача-2, згідно з яким Відповідачу-1 належить частка в розмірі 30 відсотків вартістю 4500,00 грн.; затвердження статуту Відповідача-2 у новій редакції. Позов мотивований невідповідністю Договору-1 і Договору-2 вимогам закону, оскільки Відповідач-2 не мав права вчиняти такі правочини, а сторони не дотримались письмової форми договорів.

У постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 910/2062/18 зазначено, що зі змісту рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції Суд вбачає, що під час розгляду справи на підставі доводів сторін та наданих ними доказів суди не встановили обставини порушення прав Позивача як засновника (колишнього засновника) Відповідача-2 та продавця за Договором-1 через неотримання Відповідачем-1 відповідного дозволу, передбаченого частиною 3 статті 31 Закону України "Про вищу освіту". У касаційній скарзі Позивач також не наводить доводів щодо безпідставного залишення судами поза увагою певних наданих ним доводів та доказів, які підтверджують порушення його корпоративних прав як колишнього засновника Відповідача-2 у зв`язку з наведеними обставинами або позбавлення його відповідних корпоративних прав поза його волею.

Натомість суди встановили, що Позивач особисто уклав Договір-1, був присутнім на Зборах, брав участь у голосуванні зі всіх питань порядку денного, вніс пропозицію щодо затвердження нового перерозподілу часток в статутному капіталі Відповідача-2, тобто погоджувався з юридичними наслідками Договору-1 і Договору-2. Водночас укладення Позивачем Договору-1 щодо продажу частки в статутному капіталі Відповідача-2 (корпоративних прав) є виключним волевиявленням Позивача згідно з вимогами статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України.

У зв`язку з викладеним Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними як Договору-1 і Договору-2, так і рішення Зборів, зважаючи на недоведеність наявності порушених корпоративних прав Позивача, які підлягають захисту в межах господарської справи.

У постанові від 07.11.2018 у справі № 910/2707/18 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Медфармцентр» до Компанії «ЛАЗАР ЛІМІТЕД» (LAZAR LIMITED), Приватного вищого навчального закладу «Міжнародна академія екології та медицини», Товариства з обмеженою відповідальністю «Медикофармацевтичне об`єднання», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛЯ ТА СИЛА НАРОДУ» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Академії, оформленого протоколом №3 від 06.02.2017; визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Академії, укладеного між ТОВ "Фірма "Медфармцентр" та Компанією "ЛАЗАР ЛІМІТЕД" від 06.02.2017; визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Академії, укладеного між ТОВ "Медикофармацевтичне об`єднання" та Компанією "ЛАЗАР ЛІМІТЕД" від 06.02.2017; визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Академії, укладеного між ТОВ "Медикофармацевтичне об`єднання" та ТОВ "ВОЛЯ ТА СИЛА НАРОДУ" від 06.02.2017.

Підставою для відмови в позові стало встановлення обставин того, що статут Академії не містить порядку скликання та проведення загальних зборів засновників (власників), а позивач в особі директора ОСОБА_93 був присутній 06.02.2017 на загальних зборах засновників (власників) Академії, тому господарські суди правильно визнали доводи позивача про те, що збори проводились без їх фактичного скликання та проведення, такими, що не можуть бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників.

Також Верховний Суд зазначив, що не вбачає зі спірного протоколу загальних зборів засновників (власників) Академії від 06.02.2017 №3, що ОСОБА_94 висловлювала пропозиції чи зауваження щодо питань порядку денного, а навпаки, підписала протокол, а її підпис посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М.

Відповідно висновок судів щодо відсутності підстав для визнання недійсними протоколу загальних зборів засновників (власників) Академії від 06.02.2017 №3 та договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Академії, укладеного між ТОВ "Фірма "Медфармцентр" та Компанією "ЛАЗАР ЛІМІТЕД" від 06.02.2017, що оспорюються, на підставі ст. 231 ЦК України, відповідають вимогам закону, оскільки відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи, вчинення правочину проти справжньої волі та наявність причинного зв`язку між фізичним або психічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється.

Отже, господарські суди дійшли правильного висновку про те, що позивачем не доведено наявність підстав, передбачених ст.ст. 203, 215, 231 ЦК України, з якими закон пов`язує недійсність правочину, у зв`язку з чим господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2021 у справі № 910/16183/19 погодився з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для визнання недійсним рішення зборів через недотримання порядку їх скликання та проведення, адже право позивача на участь в управлінні Товариством було реалізовано шляхом участі в зборах та голосування з питань порядку денного. Тому Суд відхиляє доводи позивача про порушення судами положень ст. ст. 60, 61 Закону України «Про господарські товариства».

Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 у справі № 905/257/19 встановив, що заява ОСОБА_95 від 26.08.2016 є підтвердженням вчинення ним відчуження частки в статутному капіталі КП «Агрошляхбуд» (КП «Тартар») на користь на ОСОБА_96 , внаслідок чого відбулась зміна власника корпоративних прав на частку у розмірі 1,38 % статутного капіталу КП «Агрошляхбуд» (КП «Тартар») з ОСОБА_95 на ОСОБА_97 .

З врахуванням наведених обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що оспорювані у справі рішення позачергових загальних зборів учасників КП "Тартар" за період з 2016 по 2018 роки щодо зміни складу засновників КП "Тартар", його керівництва, місцезнаходження підприємства, а також переоформлення його майна не порушують права позивача, оскільки він позбувся права участі у цьому підприємстві з моменту відчуження своїх корпоративних прав, що стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи.

Верховний Суд у постанові від 24.06.2021 у справі № 910/10275/20 погодився з висновками суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю, оскільки безумовних підстав для скасування оскарженого рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Технологія» від 06.12.2019 не встановлено.

У цій справі встановлено, що повідомлення про проведення загальних зборів було здійснено відповідно до вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та пункту 10.12 Статуту, а саме надіслано на адресу позивачки рекомендованим листом з описом вкладення за адресою учасника, зазначеною в Статуті та було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання. Доказів того, що учасник товариства повідомив юридичну особу про зміну свого місця проживання, позивачем не надано. Положеннями частини 5 статті 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно.

Відповідно до пункту 10.7 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Технологія» рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників. З питань визначення основних напрямів діяльності Товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання, внесення змін до статуту Товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу, а також при вирішенні питання про виключення учасника з Товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства.

Оскільки на спірних загальних зборах учасників Товариства від 06.12.2019 був присутній учасник - ОСОБА_98 , який володіє 59% статутного капіталу, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що кількість голосів останнього була достатньою для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів, які позивач просить суд визнати недійсними.

Верховний Суд у постанові від 11.08.2021 у справі № 920/1245/20 зазначив про помилковість висновків суду апеляційної інстанції, що неповідомлення позивача як співвласника багатоквартирного будинку у встановленому Законом порядку про проведення установчих зборів ОСББ свідчить про безумовну підставу для визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ "Героїв Крут 60/4", оформленого протоколом № 1 від 14.05.2020, та залишив у цій частині рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні цієї позовної вимоги було відмовлено.

При цьому врахував, що місцевим господарським судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів було правильно встановлено, що вказані збори були правомочними приймати на них рішення з огляду на вимоги частини 11 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Наведені позивачем постанови Верховного Суду ухвалені у спорах за відмінних суб`єктного складу правовідносин, підстав, нормативно-правового регулювання спірних правовідносин і фактичних обставин справи, що свідчить про неподібність правовідносин у наведених скаржником справах в порівнянні зі справою, яка переглядається. У справі № 910/10891/21 подібних обставин не встановлено. Крім того, висновків про застосування норми матеріального права, а саме статті 15 Закону України «Про кооперацію» наведені скаржником постанови не містять.

Щодо доводів скаржника, що судами попередніх інстанцій не враховано постанову Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 923/226/20, оскільки у разі встановлення судами порушення прав та інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали би скасувати рішення загальних зборів лише в частині відновлення їхнього порушеного права, то вони є помилковими.

У постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 923/226/20 зазначено, що оскільки рішення загальних зборів членів ОК "Човнове товариство "Чайка", яке оформлене протоколом від 19.10.2019, було прийняте за відсутності позивача, неповідомленого про проведення вказаних загальних зборів та передбачає виключення позивача зі складу членів кооперативу за недоведеності обґрунтованих підстав для цього, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів членів ОК "Човнове товариство "Чайка", оформленого протоколом від 19.10.2019, в частині виключення ОСОБА_99 зі складу членів вказаного кооперативу.

Однак обставин порушення порядку скликання та проведення загальних зборів, зокрема відсутності кворуму при прийнятті рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Човнове товариство "Чайка", у справі № 923/226/20 не встановлено.

Так само помилковим є і посилання на постанову від 02.12.2021 у справі № 924/1171/20. У цій постанові Верховний Суд зазначив про те, що обставини щодо дійсної кількості членів Гаражного кооперативу "Автомобіліст" станом на 15 березня 2015 року, щодо кількості присутніх членів кооперативу на загальних зборах Гаражного кооперативу "Автомобіліст", що відбулися 15 березня 2015 року, щодо наявності кворуму на цих загальних зборах, мають значення для правильного вирішення спору у цій справі та були з достовірністю встановлені судами на підставі наявних в матеріалах справи доказів з урахуванням стандартів доказування у господарському процесі. Зазначене спростовує доводи позивача за первісним позовом, наведені у касаційній скарзі, щодо неможливості встановлення у спірних правовідносинах обставин наявності чи відсутності кворуму на загальних зборах Гаражного кооперативу "Автомобіліст".

У той час як у справі № 910/10891/21 підставою для задоволення позову стали висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження дійсної кількості членів кооперативу, що унеможливило висновок про те, що спірні збори ініційовано 1/3 членів кооперативу, а також про дотримання при голосуванні на позачергових загальних зборах 24.10.2020 кворуму, необхідного для прийняття рішень згідно зі Статутом та Законом України «Про кооперацію».

Отже, фактичні обставини, встановлені у справах № 923/226/20, № 924/1171/20 та справі № 910/10891/21 свідчать про те, що судові рішення у цих справах прийняті не у зв`язку з неоднаковим застосуванням норм права на які посилається відповідач, а у зв`язку з наявністю різних обставин у вказаних справах, що формують зміст правовідносин та їх різної оцінки судами у кожному конкретному випадку.

Також згідно з пунктом 4 частини 2 статті 287 та пункту 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, якими відповідач обґрунтовує викладені в касаційній скарзі вимоги, підставою касаційного оскарження та підставою для скасування оскаржуваних судових рішень є той випадок, коли суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

До таких доказів на думку позивача належить надане позивачами повідомлення про проведення загальних зборів, адресоване ОСОБА_100 , який не є позивачем у даній справі, тому позивачами порушено таємницю листування та неправомірно використано листи, що направлялись іншій особі. Також відповідач зазначив, що позивачами було надано два протоколи позачергових загальних зборів кооперативу від 24.10.2020, а не три як зазначено судами у рішеннях. Достовірність одного підтверджена, шляхом витребування з Відділу державної реєстрації Голосіївської РДА реєстраційної справи, на підставі якого були вчинені реєстраційні дії. Оригінали інших протоколів позивачами не надано та судом не досліджувалися.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ.

Верховний Суд зауважує, що матеріали справи та доводи касаційної скарги не містять жодних підтверджень посиланням скаржника на те, що вказані докази є недопустимими в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України, а по суті зводяться до того, що скаржник вважає такі докази неналежними.

Так, за приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Між тим, неналежні докази та недопустимі докази - це різні поняття, що в даному касаційному провадженні є суттєвим, адже встановлені статтями 287 та 310 Господарського процесуального кодексу України підстави та межі касаційного перегляду пов`язують право касаційного оскарження саме з випадком прийняття судом рішення на підставі недопустимого доказу, тоді як посилання на неналежність доказів не узгоджуються з передбаченими пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17, від 16.02.2021 у справі 913/502/19, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19, від 20.07.2021 у справі № 914/2200/20.

Скаржником не доведено того факту, що судами для встановлення обставин, що мають суттєве значення, застосовані недопустимі докази у справі.

Саме відповідач визнавав існування трьох різних протоколів № 1 від 24.10.2020, яке пояснював вимогами державного реєстратора щодо зазначення дійсного керівника юридичної особи на момент внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, тим, що станом на дату прийняття спірного рішення 24.10.2020 головою правління (керівником) був не ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 , а на момент внесення змін до реєстру за наслідками проведення зборів 24.10.2020 керівником ГБК "Печерський" значився уже ОСОБА_4 , тому відповідачем було внесено відповідні виправлення у протокол № 1 від 24.10.2020.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з наданим відповідачем оголошенням на дошці оголошень, текст якого співпадає з повідомленням про проведення загальних зборів, отриманих позивачами у одного з учасників кооперативу, порядок денний загальних зборів ГБК "Печерський" включав такі питання:

1. Обрання лічильної комісії Загальних зборів ГБК «Печерський».

2. Прийняття рішення з питань порядку проведення Загальних зборів ГБК «Печерський»

3. Обрання Голови та секретаря Загальних зборів ГВК «Печерський».

4. Розгляд звіту Правління ГБК «Печерський» про результати діяльності ГБК «Печерський» та наслідки незаконного захоплення влади у ГБК «Печерський» з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та підконтрольних їм осіб. Прийняття рішення за наслідками розгляду звіту Правління ГБК «Печерський».

5. Визначення основних напрямів діяльності ГБК «Печерський» на 2020-2021р.р.

6. Про внесення змін до Статуту ГБК «Печерський» шляхом викладення Статуту в новій редакції.

7. Відміна прийнятих незаконним складом Правління ГБК «Печерський» рішень, що стосуються обрання нового складу Правління та внесення змін до Статуту ГБК «Печерський».

8. Прийняття рішення про припинення повноважень незаконного складу Правління ГБК «Печерський».

9. Обрання членів Правління ГБК «Печерський».

10. Обрання Голови Правління ГБК «Печерський».

11. Розгляд інших рішень, винесених на розгляд членами ГБК «Печерський».

Наведений порядок денний, зокрема у наданому відповідачем оголошенні, відмінний від того, що зазначений у протоколі позачергових загальних зборів учасників ГБК "Печерський" № 1 від 24.10.2020, і ця обставина відповідачем визнавалась.

Щодо доводів відповідача про порушення конституційних прав ОСОБА_101 на таємницю листування, то відповідачем не надано доказів заволодіння позивачами кореспонденцією цієї особи поза її волею, використання інформації, що стосується виключно особи ОСОБА_101 , для підтвердження власних інтересів, а також уповноваження відповідача на здійснення захисту конституційних прав ОСОБА_102 .

Враховуючи викладене, суд відхиляє всі викладені доводи скаржника, які фактично зводяться до власної оцінки неналежності наявних у справі доказів, оскільки ним не доведено того факту, що судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень враховано недопустимі докази у справі, які стали підставою для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Висновки Верховного Суду

За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення не отримали підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що вони ухвалені із додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Щодо судових витрат

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу «Печерський» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі № 910/10891/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

О. Кролевець