ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"07" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2392/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» про забезпечення позову за вх. № 2-788/23 від 05.06.2023р. у справі № 916/2392/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» (01054, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, буд. 1, офіс 101, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальінстю «ОКС КЕПІТАЛ» (03141, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 33, )

про визнання договору продовженим

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальінстю «ОКС КЕПІТАЛ» про визнання Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру, що укладений 24.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» (), з урахуванням додаткових угод № 1 від 24.07.2020 року. № 2 від 05.09.2020 року, № 3 від 01.05.2021 року, предметом якого є нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга), що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний. 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) загальною площею 23 900.6 кв.м., продовженим (пролонгованим) на тих самих умовах і на той самий строк, тобто до 23.05.2026 року в частині переданих в оренду 17 026.2 кв.м. згідно Акту приймання-передачі від 24.07.2020 року та до 05.07.2026 року в частині переданих в оренду 6874 кв.м. згідно Акту приймання-передачі від 05.09.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що 24.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» (Орендодавець), надалі за текстом - Відповідач, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» (Орендар), надалі за текстом - Позивач, укладено Договір оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру, надалі за текстом -Договір оренди. В силу пункту 2.1., 2.2. Договору оренди вступає в дію з дня його підписання - з 24.07.2020 року та діє протягом тридцяти п`яти місяців з дати передання Об`єкта Оренди згідно Акту приймання- передачі. Враховуючи вказане, як вказує заявник сторонами обумовлено наступні строки дії Договору оренди: до 23.06.2023 року - згідно Акту приймання-передачі № 1 від 24.07.2020 року (17 026,2 кв.м.): до 05.08.2023 року - згідно Акту приймання-передачі № 2 від 05.09.2020 року (6874 кв.м.).

Позивач вказує, що пунктом 2.2. Договору оренди, в який Сторонами за спільною згодою було внесено зміни шляхом підписання Додаткової угоди № 3 від 01.05.2021 року, передбачено, якщо жодна зі Сторін не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії цього Договору не заявить про намір його розірвати, цей Договір автоматично пролонгується (продовжується на тих самих умовах) на той же строк, визначений в п. 2.1 цього Договору. Для уникнення різнотрактування змісту даного пункту цього Договору, сторони погодили вважати заявленням сторони наміру розірвати цей Договір у тому випадку, якщо заява відповідного змісту була направлена на юридичну адресу сторони та наявне документальне підтвердження фактичного вручення (отримання) цієї заяви уповноваженим представником сторони, якій вона адресована.

Отже, як зазначає позивач, згідно умов Договору оренди ініціююча розірвання договору сторона, керуючись п.2.2. Договору оренди, зобов`язана надіслати іншій стороні договору відповідного змісту заяву у визначені строки, тобто, до 23.03.2023 року (по Акту приймання-передачі № 1 від 24.07.2020 року (17 026.2 кв.м.) та до 05,05.2023 року (по Акту приймання-передачі № 2 від 05.09.2020 року (6874 кв.м.).

Проте, всупереч умовам Договору оренди, 23.05.2023 року на адресу позивача надійшло повідомлення М1-ПР/23 від 16.05.2023 року ТОВ «ОКС КЕПІТАЛ» про розірвання вищевказаного Договору оренди з 24 червня 2023 року, з якого вбачається що Відповідач відмовляється від продовження (пролонгації) Договору оренди, а тому вважає його таким, що припинив свою дію, та висуває вимогу про повернення орендованого майна, оскільки має намір з 23.06.2023 року повернутися до управління орендованим майном.

Разом з тим, як вказує позивач, ґрунтуючись на умовах Договору оренди, з урахуванням внесених змін, він вважає, що Договір оренди є продовженим в силу п. 2.2 Договору оренди.

Крім того, разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» було подано до суду заяву про забезпечення позову за вх. №2-788/23, в якій заявник просить суд постановити ухвалу, якою до набрання законної сили рішенням суду у даній справі заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» користуватися об`єктом оренди за Договором оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» (з урахуванням додаткових угод № 1 від 24.07.2020 року, № 2 від 05.09.2020 року. № 3 від 01.05.2021 року), а саме: нежитловими будівлями та спорудами торгівельного центру (1-а черга), що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) загальною площею 23 600,6 кв.м. та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ», органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти дії по припиненню запису № 40538299 від 12.02.2021 року про право оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру (1-а черга), що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), внесеного на підставі Договору оренди нежитлових будівель та споруд торгівельного центру від 24.07.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» (з урахуванням додаткових угод № І від 24.07.2020 року, № 2 від 05.09.2020 року. № 3 від 01.05.2021 року).

При цьому в обґрунтування відповідної заяви, заявник вказує що на даний час Відповідач вдається до дій, що прямо перешкоджають Позивачу вести законну господарську діяльність щодо Об`єкта оренди, зокрема, розповсюджує недостовірну інформацію щодо незаконності перебування Об`єкта оренди в оренді у Позивача, надсилає повідомлення суборендарям щодо звільнення від сплати орендних платежів за попередній період до 30.06.2023 включно. Всі ці дії призводять до нарощення дебіторської заборгованості та хвилі занепокоєнь з боку контрагентів Позивача, які зупиняють оплати за діючими договорами. Відповідач вдається до незаконних дій, що прямо свідчать по небажання останнім визнавати факт автоматичної пролонгації Договору оренди. Результатом незаконних дій Відповідача є збитки, які несе Позивач.

Заявник зазначає, що доки не буде розглянута справа про визнання Договору оренди продовженим, існують ризики вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» та/або іншою особою, якій відповідач бажає передати орендоване позивачем майно у користування, дій направлених на перешкоджання Товариству з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» користуватися об`єктом оренди у відповідності до умов Договору оренди.

В свою чергу, як вважає заявник, припинення користування Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» орендованим майном до закінчення строку дії Договору оренди призведе до припинення його господарської діяльності і, як наслідок, до неможливості виконувати взяті на себе зобов`язання за договорами суборенди із контрагентами (яких на сьогодні більше 700 суб`єктів господарювання, які ведуть свою господарську діяльність в суборендованих на ринку торгових місцях), що, в свою чергу, може призвести до завдання позивачу майнових збитків у вигляді накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» штрафних санкцій за порушення виконання вказаних зобов`язань та у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди).

Отже, на переконання заявника невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, оскільки нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга), що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) можуть бути передані в оренду іншій особі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Слід зауважити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи щодо забезпечення позову повинні бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Саме на оцінці цих обставин неодноразово акцентував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 23.03.2020 у справі № 910/7338/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 11.08.2020 у справі № 911/3136/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19, від 19.10.2020 у справі № 915/373/20).

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України.

Відтак, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (ами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Зі змісту заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, оскільки нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру (1-а черга), що розташовані за адресою: м. Одеса, провулок Старокінний, 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) можуть бути передані в оренду іншій особі.

Суд зауважує, що заявником не наведено підставних доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог щодо забезпечення позову, адекватності заходу до забезпечення позову, що застосовується судом та його співмірності із предметом позову, як і не доведено обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, оскільки твердження в цій частині зводяться до припущень щодо можливого вчинення відповідачем зазначених дій.

Так, заявником не надано суду жодних доказів, зокрема, щодо вчинення відповідачем або наявності наміру вчинення будь-яких дій, спрямованих зокрема, на передачу нежитлових будівель та споруд торгівельного центру в оренду іншим особам, а також інших доказів, з якими діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся в разі невжиття таких заходів.

Так само не надано належних та допустимих доказів вчинення відповідачем дій, що прямо перешкоджають Позивачу вести господарську діяльність щодо Об`єкта оренди, оскільки сама лише публікація в мережі інтернет в розумінні положень ст.ст. 73,74 ГПК України не відповідним доказом, так як не підтверджує реальності вчинення відповідачем відповідних дій.

Отже, заявником не доведено суду обставин та не надано документів на підтвердження подальшого утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову. Забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на припущеннях заявника щодо дій у майбутньому.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» про забезпечення позову, оскільки останнім не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення відповідачами будь-яких дій, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, за умови задоволення позову, у разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «СТАРОКІННИЙ РИНОК» у задоволені заяви про забезпечення позову за вх. № 2-788/23 від 05.06.2023р. у справі № 916/2392/23

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 234 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна