ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/88/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення коштів.

Секретар судового засідання Бадика Д.Д.

Представники учасників справи:

Позивач не з`явився;

Відповідач не з`явився.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників у справі.

1.1. 16.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .

1.2. Змістом позову є вимога про стягнення 313860,24 грн, зокрема 124478,97 грн заборгованості за тілом кредиту, 7800 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту, 181581,27 грн заборгованості за процентами відповідно до договору від 17.09.2021 №059158-КС-008 про надання кредиту (електронна форма) та додаткової угоди від 30.12.2021 №1 до договору №059158-КС-008 про надання кредиту від 17 вересня 2021 року (електронна форма).

1.3. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

1.4. Враховуючи предмет та підстави позову та характер правовідносин сторін спір підвідомчий господарському суду на підставі пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

1.5. Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

1.5. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місця проживання відповідача ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) є АДРЕСА_1 (а.с. 49).

1.6. Враховуючи місце проживання відповідача, спір підсудний Господарському суду Черкаської області.

1.7. 18.01.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 925/88/23, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 16.02.2023 на 11 год. 00 хв.

1.8. Ухвалу суду від 18.01.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу - рекомендованим листом та електронною поштою; відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача, яке повернуте поштою на адресу суду з довідками Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 61-65) та електронною поштою, яку 19.01.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 59).

1.9. У підготовчому судовому засіданні 16.02.2023 взяв участь представник позивача адвокат Глуховецький Олександр Степанович у режимі відеоконференції. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась.

1.10. 16.02.2023 суд відклав розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 09.03.2023 на 09:00 год. та зобов`язав позивача протокольною ухвалою надіслати відповідачу копію позовної заяви з додатками до неї на адресу місця проживання відповідача, зазначену у Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 .

1.11. Ухвалу суду від 16.02.2023 про відкладення підготовчого судового засідання суд надіслав позивачу - рекомендованим листом та електронною поштою; відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернуте поштою на адресу суду з довідками Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 82-84) та електронною поштою, яку 16.02.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 72).

1.12. 20.02.2023 позивач подав до суду заяву (а. с. 76) з доказами надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками до неї на адресу місця проживання відповідача, зокрема опис вкладення (а.с. 77), фіскальний чек та накладну (а.с. 78 на звороті).

1.13. У підготовчому судовому засіданні 09.03.2023 взяв участь представник позивача адвокат Глуховецький Олександр Степанович у режимі відеоконференції. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась.

1.14. 09.03.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 29.03.2023 на 10:00 год.

1.15. Ухвалу суду від 09.03.2023 про призначення справи до розгляду по суті суд надіслав позивачу - рекомендованим листом та електронною поштою; відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернуте поштою на адресу суду з довідками Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 114-117) та електронною поштою, яку 09.03.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 89).

1.16. У судовому засіданні 29.03.2023 взяв участь представник позивача адвокат Глуховецький Олександр Степанович у режимі відеоконференції. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась.

1.17. 29.03.2023 суд відклав розгляд справи на 11.04.2023 на 12 год. 00 хв.

1.18. Ухвалу суду від 29.03.2023 про відкладення розгляду справи суд надіслав позивачу - рекомендованим листом та електронною поштою; відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернуте поштою на адресу суду з довідками Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 122-124) та електронною поштою, яку 29.03.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 100 на звороті).

1.19. 11.04.2023 суд відклав розгляд справи на 02.05.2023 на 11 год. 30 хв.

1.20. Ухвалу суду від 11.04.2023 про відкладення розгляду справи суд надіслав позивачу - рекомендованим листом та електронною поштою; відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернуте поштою на адресу суду з довідками Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 118-121) та електронною поштою, яку 11.04.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 113 на звороті).

1.21. Судове засідання, призначене на 02.05.2023 на 11 год. 30 хв. не відбулося у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

1.22. 15.05.2023 суд ухвалив призначити розгляд справи на 30.05.2023 на 10 год. 00 хв.

1.23. Ухвалу суду від 15.05.2023 про призначення судового засідання суд надіслав позивачу електронним листом на пошту, вказану в позовній заяві; та відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який відповідачу не вручений та повернутий на адресу суду з довідкою АТ "Укрпошта" про причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а. с. 129-132).

1.24. 29.05.2023 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с. 133).

1.25. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.26. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.27. Днями вручення ухвал суду від 18.01.2023, 16.02.2023, 09.03.2023, 29.03.2023, 11.04.2023 та 15.05.2023 відповідачу є 31.01.2023, 25.02.2023, 11.04.2023, 19.04.2023, 02.05.2023, 24.05.2023 - дні проставлення на поштовому повідомленні відмітки про не вручення судового рішення (а. с. 61, 82, 114, 118, 122, 129).

1.28. Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

1.29. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 3 статті 9 Господарського процесуального кодексу України).

1.30. 18.01.2023, 16.02.2023, 09.03.2023, 29.03.2023, 11.04.2023 та 15.05.2023 суд з метою забезпечення прав відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 бути поінформованою про розгляд справи №925/88/23 за її участю оприлюднив інформацію на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади у мережі Інтернет (а. с. 53, 70, 88, 99, 112, 126).

1.31. Відповідно до частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

1.32. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участі.

1.33. У судове засідання 30.05.2023 представник позивача та відповідач не з`явилися.

1.34. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористалася.

1.35. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.36. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.37. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.38. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

1.39. Суд ухвалив розглядати справу без участі учасників справи за наявними в ній матеріалами.

1.40. 30.05.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

1.41. 30.05.2023, керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України суд приєднав вступну та резолютивну частини судового рішення до справи №925/88/23.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення 124478,97 грн заборгованості за тілом кредиту, 7800 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту, 181581,27 грн заборгованості за процентами відповідно до договору від 17.09.2021 №059158-КС-008 про надання кредиту (електронна форма) та додаткової угоди від 30.12.2021 №1 до договору №059158-КС-008 про надання кредиту від 17 вересня 2021 року (електронна форма).

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору позики (кредиту); неналежне виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору позики (кредиту); невиконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту; розмір грошового зобов`язання відповідача; порушення суб`єктивного права за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

3.1.1. 17.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (кредитодавець) та Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (позичальник) уклали договір №059158-КС-008 про надання кредиту (електронна форма) (а.с.9-10), згідно пункту 1 якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 110000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Тип кредиту: кредит.

Строк кредиту: 24 тижнів.

Процентна ставка: в день 0,86613830, фіксована.

Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 16500,00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 110000,00 грн.

Термін дії договору до 04.03.2022.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 242040,00 грн.

Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

Сторони погодили усі істотні умови договору, і зокрема погодилися про таке:

п. 2 - протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів;

п. 3 графік платежів, за яким позичальник повинен повертати кредитні кошти, сплачувати проценти та комісію за надання кредиту, що нараховуються відповідно до цього договору.

п. 10 - інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (а.с.11-18) передбачено:

п. 4.2.2.2 - позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту та додатковою угодою, до закінчення терміну дії договору;

п. 5.1 - обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування.

3.1.2. На виконання договору кредитодавець перерахував кошти позичальнику у розмірі 110000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №31852 від 17.09.2021 з призначенням платежу: "#749324 ІПН перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 зг. до кредитного дог. №059158-КС-008 від 17.09.2021 Без ПДВ" (а.с.19).

3.1.3. 30.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (кредитодавець) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позичальник) уклали додаткову угоду №1 (а.с. 20) до договору №059158-КС-008 про надання кредиту від 17.09.2021 (електронна форма), згідно пункту 1 якої кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 30.12.2021 сума неповернутого позичальником кредиту (отриманого відповідно до договору надання кредиту №№059158-КС-008 від 17.09.2021) становить 72478,97 грн.

У п. 2 додаткової угоди кредитодавець та позичальник домовились, що після укладення додаткової угоди:

п. 2.1 - кредит збільшується на 52000,00 грн та кредитодавець, на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 52000,00 грн у строки та на умовах викладених у договорі;

п. 2.2 після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту складатиме 124478,97 грн;

п. 3 - продовжити строк кредиту на 104 днів;

п. 4 - продовжити термін дії договору до 16.06.2022;

п. 5 після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить 124478,97 грн (п.1 та п.2.1 додаткової угоди); орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 256485,30 грн;

п. 6 - комісія за зміну умов договору: 7800,00 грн

п. 7 з дати укладення додаткової угоди сторони встановили новий графік платежів за кредитним договором (а.с. 20);

п. 8 кредитодавець та позичальник домовилися, що з дати укладення цієї додаткової угоди, до договору застосовуються (є його невід`ємною частиною) Правила надання грошових коштів у кредит фізичним особам підприємцям в редакції, яка затверджена наказом директора кредитодавця від 22.06.2021 №10-ОД;

п. 9 - позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає додаткову угоду;

п. 10 - підписанням цієї додаткової угоди позичальник підтверджує, що до укладання додаткової угоди отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст. 12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також примірник Правил, що розміщені на сайті кредитодавця;

п. 13 інші умови договору залишаються незмінними та обов`язковими для кредитодавця та позичальника.

3.1.4. На виконання додаткової угоди кредитодавець перерахував кошти позичальнику у розмірі 52000,00 грн, що підтверджується довідками від 03.11.2022: з датою проведення платежу: 30.12.2021 з призначенням платежу: перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 зг. дод. угоди від 30.12.2021 до кредитного дог.№059158-КС-008 від 17.09.2021 Без ПДВ", сума платежу 25000,00 грн та 2000,00 грн (а.с. 21-23).

3.1.5. Відповідач виконав свої зобов`язання з за кредитним договором частково та сплатив 145311,64 грн, зокрема 16500,00 грн часткове погашення комісії за надання кредиту, 37521,03 грн часткове погашення тіла кредиту; 91290,61 грн часткове погашення процентів за кредитом, що підтверджується довідками від 11.01.2023 за вих. №160/01, №161/01, №162/01, №163/01, №164/01, №165/01, №166/01, №167/01 (а.с.24-31).

3.1.6. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості (а. с. 32-34) станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача становить 313860,24 грн, зокрема 124478,97 грн заборгованості за тілом кредиту, 7800 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту, 181581,27 грн заборгованості за процентами.

3.2. Відповідач доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги не подав.

3.2. Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема такими засобами як письмові докази.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.5. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

3.6. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані позивачем докази суд визнає належними.

3.7. Суд не встановив, що докази, подані позивачем, отримані з порушенням закону. Тому подані позивачем докази суд визнає допустимими.

3.8. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані позивачем, достовірними.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.1. Оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає встановленими обставини:

- виникнення між позивачем та відповідачем ФОП ОСОБА_1 майново-господарського зобов`язання на підставі договору від 17.09.2021 №059158-КС-008 про надання кредиту (електронна форма) та додаткової угоди від 30.12.2021 №1 до договору №059158-КС-008 про надання кредиту від 17 вересня 2021 року (електронна форма).

- виконання позивачем свого обов`язку у зобов`язанні та надання відповідачу кредиту, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, у розмірі 110000,00 грн та 52000,00 грн;

- виникнення у відповідача обов`язку повернути кредит позивачу;

- порушення відповідача зобов`язання з повернення кредиту;

- розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за кредитним договором становить 313860,24 грн, зокрема 124478,97 грн заборгованості за тілом кредиту, 7800 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту, 181581,27 грн заборгованості за процентами.

4.2. Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення.

4.3. За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.4. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

4.5. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.6. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.7. У даній справі, враховуючи наявність чітких та переконливих доказів, а також вірогідність поданих позивачем доказів суд дійшов висновку про доведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі господарського договору та неналежне виконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні.

4.8. Відповідач доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги не подав. З огляду на вказане суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.9. Відповідач також не надав суду доказів існування інших обставин ніж ті, що встановлені судом під час судового розгляду справи.

5. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок про порушення, невизнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

5.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору позики (кредиту).

5.2. Причиною виникнення спору не неналежне виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту.

5.3. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

5.4. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору позики (кредиту).

5.5. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

5.6. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит на умовах, встановлених у кредитному договорі.

5.7. Строк користування кредитом закінчився. Відповідач не повернув кредит позивачу у розмірі та строк, встановлений кредитним договором.

5.8. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 313860,24 грн, зокрема 124478,97 грн заборгованості за тілом кредиту, 7800 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту (п. 6 додаткової угоди), 181581,27 грн заборгованості за процентами (110000,00 грн x 0,86613830% x 43 дні) + (106958,25 грн x 0,86613830% x 14 днів) +(99757,99 грн x 0,86613830% x 14 днів)+ (91684,55 грн x 0,86613830% x 14 днів)+ (82632,23 грн x 0,86613830% x 18 днів) +(72482,17 грн x 0,86613830% x 1 день) +(124482,17 грн x 0,86613830% x 1 день)+ (124478,97 грн x 0,86613830% x 168 днів) -91290,61 грн сплачених процентів). Проценти нараховувалися позивачем по 16.06.2022 включно.

5.9. Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

5.10. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

5.11. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.12. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

5.13. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.14. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

5.15. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

5.16. Невиконання відповідачами своїх обов`язків у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні з повернення кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитом.

5.17. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є примусове виконання обов`язку в натурі.

5.18. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем грошового зобов`язання, зокрема прострочення повернення тіла кредиту, комісії за видачу кредиту та процентів за користування кредитом. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за договором від 17.09.2021 №059158-КС-008 про надання кредиту (електронна форма) та додатковою угодою від 30.12.2021 №1 до договору №059158-КС-008 про надання кредиту від 17 вересня 2021 року (електронна форма) становить 313860,24 грн, зокрема 124478,97 грн заборгованості за тілом кредиту, 7800 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту (п. 6 додаткової угоди), 181581,27 грн заборгованості за процентами.

5.19. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 124478,97 грн заборгованості за тілом кредиту, 7800 грн заборгованості по комісії за видачу кредиту (п. 6 додаткової угоди), 181581,27 грн заборгованості за процентами суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

6.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

6.2. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

6.3. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

6.4. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

6.5. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6.6. Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

6.7. Згідно із частиною 2 статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

6.8. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

6.9. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

6.10. Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

6.11. Згідно з статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

6.12. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

6.13. Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

6.14. Частинами 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

6.15. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

6.16. Мотивом застосування цієї норми є встановлений судом факт прострочення відповідачем повернення чергової частини позики, що надає право позивачу вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

6.17. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.18. Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

6.19. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6.20. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

6.21. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 4707,90 грн на підставі платіжної інструкції №67 від 10.01.2023 (а. с. 8)

7.3. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 4707,90 грн, пропорційно розміру задоволених вимог.

7.5. У позові позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (а.с. 4-5).

7.6. До позовної заяви позивач додав договір про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022 (а.с. 38-40), рахунок фактура №Р-00000009 від 09.01.2023 на суму 5000 грн (а.с. 41) за надання правової допомоги згідно розділу 2 договору про надання правової допомоги від 25.11.2022, а саме підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_1 ; платіжна інструкція №10007 від 10.01.2023 про сплату 5000,00 грн (а.с. 43) з призначенням платежу: "за надання правової допомоги по стягненню заборгованості з ФОП ОСОБА_1 зг. рах№ Р-00000009 від 09.01.2023 по дог б/н від 25.11.2022 без ПДВ"; акт Р-00000009 від 09.01.2023 здачі прийняття робіт (надання послуг) у розмірі 5000,00 грн (а.с. 42).

7.7. Дослідивши додані письмові докази суд установив обставини укладення та виконання сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022.

7.8. Відповідно до умов договору Адвокатське об`єднання "ПРАВОВИЙ БАЛАНС" (далі Адвокатське об`єднання) надало Товариству з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА правничу допомогу, згідно з п. 4.2 якого оплата за даним договором здійснюється га підставі отриманих клієнтом рахунку.

7.9. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість (ціна) гонорар (винагорода) (п. п.4.4 договору).

7.10. У пункті 4.5 договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022 сторони встановили, що акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) узгодженою, якщо акт про надання правової допомоги підписаний обома сторонами.

7.11. На виконання договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022 сторони підписали акт Р-00000009 від 09.01.2023 здачі прийняття робіт (надання послуг) у розмірі 5000,00 грн (а.с. 42), у якому зазначили проведені такі роботи: надання правової допомоги згідно розділу 2 договору про надання правової допомоги від 25.11.2022, а саме підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_1 . Сторони претензій одна до одної не мають.

7.12. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

7.13. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

7.14. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).

7.15. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

7.16. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

7.17. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.18. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

7.19. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

7.20. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

7.21. На виконання вимог статей 124 та 129 Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві вказав розрахунок витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи у розмірі 5000,00 грн.

7.22. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

7.23. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

7.24. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

7.25. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

7.26. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

7.27. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

7.28. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

7.29. Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

7.30. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, позивач подав договір про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022, рахунок на оплату, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжну інструкцію.

7.31. Розмір витрат позивача на правову допомогу адвоката (гонорар) становить 5000,00 грн.

7.32. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

7.33. Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

7.34. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

7.35. Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7.36. Інститут розподілу судових витрат покликаний компенсувати сторонам господарського процесу понесені судові витрати й зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката. За наслідками розподілу судових витрат суд присуджує стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, понесенні судової витрати. За наслідками розподілу судових витрат суд не присуджує такі витрати адвокату. Відносини між адвокатом та клієнтом є зобов`язальними, підставою їх виникнення є договір надання правової допомоги. Відповідно до змісту принципу свободи договору ціна послуг адвоката (професійної правничої дороги) формується адвокатом із врахуванням витрат адвоката на надання правової допомоги, обов`язкових податків та зборів та встановлюється у договорі між адвокатом та клієнтом.

7.38. При визначенні співмірності витрат на правову допомогу суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

7.39. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України від 26.02.2015); Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; (East/WestAllianceLimited проти України від 02.06.2014); Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Лавентс проти Латвії від 28.11.2002).

7.40. Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

7.41. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7.42. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

7.42. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

7.43. Заяви про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач не подав.

7.44. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

7.45. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат, розмір таких витрат повинен бути обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

7.46. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

7.47. Витрати позивача на професійну правничу допомогу суд визнає фактичними та необхідними, їх розмір розумним, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

7.48. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.49. Враховуючи викладене, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягають стягненню на його користь з відповідача, становлять 5000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (ідентифікаційний код 41084239, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, офіс 411) 124478,97 грн (сто двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят вісім гривень 97 копійок) заборгованості за тілом кредиту, 7800,00 грн (сім тисяч вісімсот гривень 00 копійок) заборгованості по комісії за видачу кредиту, 181581,27 грн (сто вісімдесят одну тисячу п`ятсот вісімдесят одну гривню 27 копійок) заборгованості за процентами; 4707,90 грн (чотири тисячі сімсот сім гривень 90 копійок) судових витрат зі сплати судового збору та зі сплати витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 09.06.2023.

Суддя А.І. Гладун