ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2362/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 1-й під`їзд) 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області (61057, м.Харків, майдан Театральний, 1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсум СК" (61002, м. Харків, вул. Гаршина, буд. 9)
про стягнення 36'805,64 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсум СК", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати за укладеними Договорами оренди:

- від 12.02.2013 № 5395-Н;

- від 12.02.2013 № 5396-Н;

- від 24.03.2015 № 5892-Н, у загальному розмірі 31'756,45 грн, штраф у розмірі 2222,95 грн, пеню у розмірі 1843,62 грн, податок на землю у розмірі 682,46 грн, 3% річних у розмірі 300,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за вказаними договорами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №922/2362/22, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

05.05.2023 від Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області надійшли письмові пояснення (вх. 11248), які досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2022, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2022 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Відділі обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківській області, а саме: 61002, м. Харків, вул. Гаршина, буд. 9.

Але судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/2362/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

Державі Україна в особі Державного комітету України по водному господарству в оперативному управлінні Харківського міжрайонного управління водного господарства належать на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно САА № 715900, виданого 04.08.2008 виконкомом Безлюдівської селищної ради на підставі рішення виконкому Безлюдівської селищної ради від 08.04.2008 № 116, зареєстрованого комунальним підприємством "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" 28.08.2008 реєстраційний номер: 24224403, номер запису 46 в книзі 1, нежитлові будівлі насосної станції НСП-1, а саме: побутове приміщення літ. "А-1" загальною площею 39,0 кв.м., насосна станція літ. "Б-1" загальною площею 139,0 кв. м., бокс літ. "В-1" загальною площею 145,80 кв. м., споруди - басейни літ. "Д", "Е", колектор літ. "Г", огорожа, що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, емт Безлюдівка, вул. Зміївська, буд. 1-г.

Наказом Державного агентства водних ресурсів України від 03.12.2019 №739 було реорганізовано Харківське міжрайонне управління водного господарства (Харківське МУВГ) () шляхом приєднання до Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (РОВР у Харківській області) (). Встановлено, що РОВР у Харківській області є правонаступником Харківського МУВГ, до якого з моменту припинення діяльності переходять усі майнові права та обов`язки Харківського МУВГ.

Наказом Державного агентства водних ресурсів України від 08.04.2020 № 311 установлено, що все нерухоме майно, передане РОВР у Харківській області від Харківського МУВГ, закріплене на праві оперативного управління за РОВР у Харківській області.

Головою Державного агентства водних ресурсів України 01.04.2021 було затверджено Передавальний акт станом на 01.02.2021, за яким всі зобов`язання Харківського міжрайонного управління водного господарства перед кредиторами, усі права та обов`язки, а також усі активи і пасиви, шляхом приєднання переходять до правонаступника - Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області.

Таким чином, правонаступником Харківського міжрайонного управління водного господарства є Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області.

Наразі Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області є Балансоутримувачем нежитлової будівлі насосної станції НСП-1, а саме: побутове приміщення літ. "А-1" загальною площею 39,0 кв. м., насосна станція літ. "Б-1" загальною площею 139,0 кв. м., бокс літ. "В-1" загальною площею 145,80 кв. м., споруди - басейни літ. "Д", "Е". колектор літ. "Г", огорожа що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Зміївська, буд. 1-г.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсум СК" було укладено декілька договорів оренди Договір оренди від 12.02.2013 №5395-Н, Договір оренди від 12.02.2013 №5396-Н та Договір оренди від 24.03.2015 №5892-Н.

Згідно з Договором оренди від 12.02.2013 №5395-Н, за яким Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсум СК" приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення - кім. № 3-1 на першому поверсі одноповерхової будівлі - боксу підсобного приміщення (інв. № 10314657, літ. В-1), реєстровий №01033674.70.ГВЮЦНН162, загальною площею 28.70 кв. м., за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Безлюдівка, вул. Змїївська, 1, що перебуває на балансі Харківського міжрайонного управління водного господарства, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на "13" серпня 2012 року і становить 11300 грн (одинадцять тисяч триста гривень) без урахування ПДВ.

04.07.2016 укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди №5395-Н від 12.02.2013, за якою розділ 1 "Предмет договору" п. 1.1 було викладено в новій редакції: після слів "Харківський район," читати "смт. Безлюдівка, вул. Зміївська, 1-г" і далі за текстом. В Акті приймання передачі-орендованого майна (додаток № 1 до Договору) та Розрахунку орендної плати (додаток № 2 до Договору) внести відповідні зміни згідно зі змінами, зазначеними в п.1.1.

26.12.2026 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору оренди № 5395-Н від 20.02.2013, за якою розділ 1 "Предмет договору" п.1.1 було викладено в новій редакції після слів "вартість якого" читати: "визначена згідно з висновком про вартість оцінки на 12,01.2016 і становить за незалежною оцінкою 23'550 грн (двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень, буз урахування ПДВ. Розділ 3 "Орендна плата" п. 3.1 було викладено в новій редакції з 12.01.2016 року: "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів від 04.10.95 № 786 (зі змінами), і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку- січень 2016 року (з урахуванням індексу інфляції за січень 2016 року) - 294,38 грн (згідно додатку № 1 до цієї додаткової угоди).

Різниця по сплаті орендної плати, що виникне за період з 12.01.2016 до моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, повинна бути сплачена Орендарем протягом місяця після її підписання.

26.12.2016 укладено Додаткову угоду №3 до Договору оренди № 5395-Н від 20.02.2013, за якою розділ 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення Договору" п. 10.1 викласти в наступній редакції: "Цей Договір продовжено строком на 15 (п`ятнадцять) років, що діє з 12 (дванадцятого) січня 2016 (дві тисячі шістнадцятого) року до 12 (дванадцятого) січня 2031 (дві тисячі тридцять першого) року.

Згідно з Договором оренди від 12.02.2013 №5396-Н, за яким Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсум СК" приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: одноповерхова будівля насосної станції (інв. З 10330146, літ. Б-1), реєстровий №01033674.44.ГВЮЦНН133, загальною площею 139.00 кв. м., за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Безлюдівка, вул. Зміївська, 1, що перебуває на балансі Харківського міжрайонного управління водного господарства, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на "13" серпня 2012 року і становить 61'000 грн (шістдесят одна тисяча гривень) без урахування ПДВ.

04.07.2016 укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди № 5396-Н від 12.02.2013, за якою розділ 1 "Предмет договору" п. 1.1 було викладено в новій редакції: після слів "Харківський район" читати "смт. Безлюдівка, вул. Зміївська, 1-г" і далі за текстом. В Акті приймання передачі-орендованого майна (додаток № 1 до Договору) та Розрахунку орендної плати (додаток № 2 до Договору) внести відповідні зміни згідно зі змінами, зазначеними в п.1.1 і далі за текстом.

26.12.2016 укладено Додаткову угоду №2 до Договору оренди №5396-Н від 20.02.2013, за якою розділ 1 "Предмет договору" п. 1.1 було викладено в новій редакції після слів: "вартість якого" читати: "визначена згідно з висновком про вартість оцінки на 12.01.2016 року і становить за незалежною оцінкою 91'600 (дев`яносто одна тисяча шістсот) гривень, без урахування ПДВ."

Розділ 3 "Орендна плата" п. 3.1 було викладено в новій редакції з 12.01.2016: "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів від 04.10.95 № 786 (зі змінами), і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку- січень 2016 року, (з урахуванням індексу інфляції за січень 2016 року) - 1145 грн" (згідно додатку №1 до цієї додаткової угоди).

Різниця по сплаті орендної плати, що виникне за період з 12.01.2016 до моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, повинна бути сплачена Орендарем протягом місяця після її підписання.

26.12.2016 укладено Додаткову угоду №3 до Договору оренди №5396-Н від 20.02.2013, за якою розділ 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення Договору" п. 10.1 було викладено в наступній редакції: "Цей договір продовжено строком на 15 (п`ятнадцять) років, що діє з 12 (дванадцятого) січня 2016 (дві тисячі шістнадцятого) року до 12 (дванадцятого) січня 2031 (дві тисячі тринадцять першого) року".

Згідно з Договором оренди від 24.03.2015 №5892-Н, за яким Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсум СК" приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення кім. № № 1-1, 2-1, 4-1, 5-1 на першому поверсі одноповерхового підсобного приміщення, реєстровий № 01033674,41.ГВЮЦНН 162 (інв. № 10314657, літ. "В-1"), загальною площею 117,1 кв. м., за адресою: Харківська область. Харківський район, смт. Безлюдівка, вул. Зміївська, 1-г, що перебуває на балансі Харківського міжрайонного управління водного господарства, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на 25 вересня 2014 року і становить за незалежною оцінкою 72'800 грн (сімдесят дві тисячі вісімсот гривень).

26.12.2016 укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди №5892-Н від 24.03.2015, за якою розділ 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення Договору" п.10.1 було викладено в такій редакції "Цей Договір укладено строком на 15 (п`ятнадцять) років, що діє з 24 (двадцять четвертого) березня 2015 (дві тисячі п`ятнадцятого) року до 24 (двадцять четвертого) березня 2030 (дві тисячі тридцятого) року".

Регіональним офісом водних ресурсів у Харківській області було надіслано Регіональному відділенню фонду Державного майна України по Харківській області (як Орендодавцю) лист від 14.05.2021 року № 607/05-22, щодо зміни балансоутримувача, а також повідомлення про те, що Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області є правонаступником Харківського міжрайонного управління водного господарства.

Регіональним офісом водних ресурсів у Харківській області було надіслано Регіональному відділенню фонду Державного майна України по Харківській області (як Орендодавцю) лист від 10.11.2021 року № 1471/05-22 з проханням укласти додаткові угоди з ТОВ "Унівсрсум СК", щодо зміни балансоутримувача станом з 01.01.2021, про що зазначити у додатковій угоді. Проте, на згаданий лист не було надано ніякої відповіді та не було укладено додаткові угоди.

Регіональним офісом водних ресурсів у Харківській області було надіслано ТОВ "Унівсрсум СК" лист від 16.02.2022 року № 208/05-22, щодо зміни балансоутримувача, а також з проханням сплатити існуючу заборгованість орендної плати.

Згідно з випискою по рахунках від 24.12.2020 наданою Харківським МУВГ, останній платіж ТОВ "Універсум СК" був здійснений 17.12.2020 всього у сумі 15'300 грн відповідно до Договору оренди від 12.02.2013 року № 5395-Н, Договору оренди від 12.02.2013 року № 5396-Н та Договору оренди від 24.03.2015 року № 5892-Н. Підтвердженням останнього платежу також є Додаток № 18 кредиторської заборгованості до передавального акту станом на 01.02.2021.

Разом заборгованість по орендній платі за період 01.01.2021 - 01.03.2022 складає 31'756,45 грн за Договорами оренди №5395-Н, №5396-Н, №5892-Н.

29.08.2022 Регіональним офісом водних ресурсів у Харківській області було надіслано ТОВ "Універсум СК" Претензію від 29.08.2022 року № 570/11-15, щодо сплати існуючої заборгованості, проте, відповіді від ТОВ "Унівсрсум СК не надійшло.

Таким чином, з 01.01.2021 ТОВ "Універсум СК" не сплачувало орендну плату за Договором оренди від 12.02.2013 № 5395-Н, Договором оренди від 12.02.2013 №5396-Н та Договором оренди від 24.03.2015 №5892-Н.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Враховуючи вищевикладене, позивач свої зобов`язання за договорами оренди нерухомого майна виконав в повному обсязі. Проте, відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконав, нараховані орендні платежі - не сплатив.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 31'756,45 грн заборгованості та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду документів, які б підтверджували сплату заборгованості за договором у сумі 31'756,45 грн, суд доходить висновку про наявність законних підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача 31'756,45 грн заборгованості, оскільки заявлені позовні вимоги є законними, правомірними та обґрунтованими, тому є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 300,16 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3% річних не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши правильність нарахування суми відсотків за користування грошовими коштами, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми 3% річних у розмірі 300,16 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 1843,62 грн пені та 2222,95 грн штрафу.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України, а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Відповідно до п. 3.7. Договорів оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та Балансоутримовачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавста України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день сплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості (п. 3.8. Договорів оренди).

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, та встановлено, що їх розмір обчислено позивачем арифметично вірно, відповідно заявлена вимога підлягає задоволенню.

Згідно з п. 5.13. Договорів оренди орендар зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з орендодавцем договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна, в тому числі на компенсацію плати за землю та надання комунальних послуг орендарю або договори з відповідними комунальними службами на надання комунальних послуг орендарю, з наданням орендодавцю копій цих договорів.

Як убачається з матеріалів справи, у відповідача утворилась заборгованість по відшкодуванню витрат на сплату податку за землю в сумі 682,46 грн.

Відповідачем доказів оплати вказаних платежів суду не надано, матеріали справи їх також не містять.

Враховуючи вищевикладене, вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат на сплату податку за землю в сумі 682,46 грн суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами та не спростованого відповідачем.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2481 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсум СК" (61002, м. Харків, вул. Гаршина, 9, ) на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 1-й під`їзд, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 31'756,45 грн, штраф у розмірі 2222,95 грн, пеню у розмірі 1843,62 грн, податок на землю у розмірі 682,46 грн, 3% річних у розмірі 300,16 грн та 2481 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Регіональний офіс водних ресурсів у Харківській області (61145, м.Харків, вул. Космічна, 21, 1-й під`їзд, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсум СК" (61002, м. Харків, вул. Гаршина, 9, ).

У зв`язку з введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України із 24.02.2022, обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова та об`єктивну неможливість підписання даного рішення у строки, передбачені ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі складено та підписано судом за наявної можливості, після встановлення он-лайн доступу суддів та працівників апарату суду до системи "Діловодство спеціалізованого суду" 09 червня 2023 року.

Суддя І.В. Трофімов