ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2938/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Соболєвої Олександри Костянтинівни ( АДРЕСА_1 ) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРУМОК" (вул. Жуковського, буд.15,Одеса,Одеська область,65026) про стягнення 90521,33 грн.;

за участю представників:

від позивача: Соболева О.К.- за паспортом;

від відповідача: Славінський А.В. - за ордером

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець (ФОП) Соболєва Олександра Костянтинівна звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРУМОК", в якому просить господарський суд про стягнення заборгованості в сумі 90521,33грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору юридичних послуг №2/14 від 14.05.2014р..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.11.2022 року було відкрито позовне провадження у справі № 916/2938/22 за правилами спрощеного позовного провадження.

30.11.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно якого вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з підстав зазначених у відзиві.

01.12.2022 від відповідача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

16.01.2023 позивач надав відповідь на відзив відповідно якої доводи викладені у відзиві на позов вважає не обгрунтованими, позовні вимоги підтримає в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.01.2023 призначено справу №916/2938/22 до розгляду за правилами загального позовного провадження.

30.01.2023 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив в яких підтримує свої обгрунтовані заперечення щодо віжсутності підстав для задоволення позову.

20.02.2023 від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів документів.

24.03.2023 та 12.04.2023позивач надав письмові пояснення.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував.

У судовому засіданні 29.05.2021р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Фізична особа-підприємиц Соболєва Олександра Костянтинівна (далі за текстом - Позивач) згідно з договором № 2/14 від 14.05.14 р. (далі за текстом - Договір) та Додаткової угоди від 24.05.15 р., укладеними з Товариством з обмеженої відповідальностю «Струмок» (далі Відповідач) про надання юридичних, інформаційних та інших послуг.

Як зазначає позивач, згідно із п.8.1. Договору 2/14 від 14.05.14 р. та Додаткової угоди від 24.05.15 р. вартість послуг сплачується Замовником (ТОВ «Струмок») у сумі 16 800,00 грн за кожний календарний місяць. На підставі п.8.1.2. Остаточна сума оплати послуг перераховується щомісячно на підставі наданого Акту виконаних послуг (нарочно, поштовим листом, електронною поштою).

Відповідно п. 8.2. Оплата по Договору проводиться у національній валюті України в безготівковій формі сплати на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання акту виконаних послуг або виставленого рахунку.

Відповідно п. 8.4. у випадку незгоди Замовника з актом виконаних послуг, Замовник зобов`язано надати письмове зауваження протягом 3-х робочих днів з моменту отримання Акту. У випадку відсутності письмових зауважень протягом 3-х робочих днів Акт виконаних робіт вважається узгодженим та підписаним Замовником.

Згідно п. 10.4. у випадку не виконання зобов`язань або порушення строків оплати за надані послуги, Замовник виплачує Виконавцю штраф у розмирі 50% від вартості послуг щомісячної оплати за послуги по Договору (п.8.1.), а також нараховується пеня у розмірі подвійної обліковий ставці НБУ за кожний день прострочки оплати з обліком інфляції та 3% річних.

Як зазначає позивач, ТОВ «Струмок» не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по сплати отриманих юридичних послуг, що є порушенням умов Договору та Додаткової угоди від 24.05.15 р..

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.11.2022 р. у період з 10.08.22 р. по 01.11.22 р. Замовник не виконував істотні умови договору щодо сплати отриманих юридичних послуг у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідач Своїми діями порушив права та законні інтереси ФОП Соболєвої Олександри Костянтинівни, позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача 90 521,33 грн. з яких: основний борг 50 400,00 грн.; штраф - 25 200,00 грн.; інфляційцні нарахування 2 480,13 грн. ; 3 % річних 704,22 грн ; пеня у розмірі подвійної обліковий ставці НБУ за кожний день прострочки 11 736,98 грн. та стягнути судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом, ТОВ «Струмок» було укладено Договір № 2/14 від 14.05.14 р з ФОП Соболєвою Олександрою Костянтинівною та відповідно умов договору надані послуги за Актом прийому-передачі виконаних робіт № 52 від 04.08.22 г., Актом прийому-передачі виконаних робіт № 53 від 02.09.22 г., Актом прийому-передачі виконаних робіт № 54 від 04.10.22 г..

Згідно із п. п.8.1. Договору послуги, вказані в п.2.1. справжнього Договору сплачується Замовником в сумі 16 000,00 грн. (Шістнадцять тисяч гривень 00 коп.) за кожний календарний місяць роботи.

Відповідно розділу 2 «Предмет договору» Виконавець зобов`язується на протязі дії справжньої угоди за дорученням Замовника надавати послуги, які є предметом справжньої угоди, а саме надання юридичних, інформаційних та інших послуг Замовнику з питання захоплення рухомого, нерухомого майна власності Замовника на протязі дії справжньої угоди при умові отримання винагороди в порядку визначеному цим договором.

П.2.1. Замовник-приймає надані послуги та сплачує їх.

П.п. 8.1.2. Остаточна сума оплати послуг перераховується щомісячно на підставі наданого (нарочно, поштовим листом, електронною поштою) Акта прийому-передачі виконаних послуг.

П.8.2. Оплата по Договору проводиться у національній валюті України в безготівковій формі сплати на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання акту виконаних послуг або виставленого рахунку.

Відповідно п. 3.1. обов`язки Виконавця, п.п.3.1.1. представляє інтереси Замовника в судах загальної юрисдикції та в спеціалізованих судах України всіх інстанцій.

Відповідно», п.6.1. Для виконання послуг по цьому Договору Виконавець наділяється наступним обсягом повноважень: - отримувати та знайомитися з документами, у тому числі з тими, які пов`язані з господарською діяльністю Замовника, знімати копії з всіх необхідних документів; - подавати заяви, запити, клопотання та інші документи від свого ім`я в інтересах Замовника; - подавати заяви, запити, клопотання та інші документи від імені Замовника; - підписувати документи від імені Замовника та виконувати інші дії, пов`язані з виконанням доручень; -представляти інтереси Замовника у всіх установах, організаціях та підприємствах всіх форм власності та підпорядкування, в органах державної, влади та місцевого самоврядування, внутрішніх органах, Прокуратурах, СБУ;

- представляти Замовника в судах загальної юрисдикції та спеціалізованих судах України всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законному позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі подання від імені Замовника цивільних позовів, позивних заяв та скарг, подання заяв про злочин, змін предмету позову, заключення мирових угод, оскарження рішень та постанов суду, подання виконавчого листа(наказу) до стягнення, участі у виконавчому проваджені.

П.6.2. Для виконання представницьких та юридичних послуг по цьому Договору Виконавцю (за його вимогою) видається довіреність встановленого зразка.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України підставами для виникнення господарських зобов`язань, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до норм законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ч.2 вказаної статті встановлює, що положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Ч.1 ст.903 ЦК України щодо оплати за договором про надання послуг зазначає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, характерні для договорів надання послуг, які підпадають під правове регулювання насамперед глави 63 ЦК України «Послуги.Загальні положення».

Відповідно ч.3 ст. 639 ЦК України ,якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно п.8.4. у випадку незгоди Замовника з актом виконаних послуг, Замовник зобов`язано надати письмове зауваження протягом 3-х робочих днів з моменту отримання Акту. У випадку відсутності письмових зауважень протягом 3-х робочих днів Акт виконаних робіт вважається узгодженим та підписаними Замовником.

П. 8.3. Виконавець зобов`язується своєчасно надавати Замовнику акт виконаних послуг нарочно або поштовим листом, або електронною поштою. Акти виконаних послуг надаються в письмовій формі. В Акті виконаних послуг вказується об`єм та і найменування виконаних послуг.

Відповідно виконаним послугам виставлені для оплати: Акт прийому-передачі виконаних робіт № 52 від 04.08.22 г. (відправлений електронною поштою 10.08.22 р., повторно 05.10.22 р.), Акт прийому-передачі виконаних робіт № 53 від 02.09.22 г. (відправлений електронною поштою 05.09.22 р., повторно 05.10.22 р.), Акт прийому-передачі виконаних робіт № 54 від 04.10.22 г.- (відправлений електронною поштою 05.10.22 р.). Також судом встановлено оригінали Акту прийому-передачі виконаних робіт № 52 від 04.08.22 г., Акту прийому-передачі виконаних робіт № 53 від 02.09.22 г. направлено позивачем поштовим відправленням з описом за № 279 від 01.11.22 р.. Акт прийому-передачі виконаних робіт № 54 від 04.10.22 р. направлено поштовим відправленням з описом за № 186 від 14.10.22 р.

Виконавцем 13.10.22 р. було складено лист (вимогу) № 1/22 від 13.10.22 р. до ТОВ «Струмок» про погашення заборгованості у сумі 50 400,00 грн. та відправлено цінним папером з описом, з додатком документів: оригінал Акту прийому-передачі виконаних робіт № 54 від 04.10.22 г., Акт заборгованості № 54/1 від 10.10.22 р.. Відповідачем поштовий лист № 1/22 від 13.10.22 р. отримано 20.10. 22 р.

Відповідач письмового зауваження щодо отриманих актів виконаних робіт за № 52 від 04.08.22 г. № 53 від 02.09.22 г. № 54 від 04.10.22 г.- у встановлений строк відповідно умов Договору п. 8.4. не надавав до дати подання позовної зави до господарського суду ( 02.11.22 р.).

Відповідач надав письмові зауваження до актів виконаних послуг с порушенням строків на підставі листа вих. № 8 від 10.11.22 р. письмове зауваження до акту приймання-передачі виконаних послуг № 52 від 04.08.2022 р., відповідно опису поштового відправлення 928 від 11.11.22 р., листа вих. № 9 від 10.11.22 р. письмове зауваження до акту приймання-передачі виконаних послуг № 53 від 02.09.2022 р., відповідно опису поштового відправлення 910 від 11.11.22 р, вих. № 17 від 14.11.2022 р письмове зауваження до акту № 54 від 04.10.22 р.. відповідно опису поштового відправлення 376 від 17.11.22 р., в порушення умов п. 8.4. Договору.

Отже, з Договору вбачається, що оплата здійснюється за фактично надані послуги. При цьому, сторони погодили, що надання послуг підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг, передбачили порядок надання заперечень до Актів, а також можливе за сукупності обставин одностороннє підписання акту, тобто фіксування обсягу фактично наданих послуг.

В матеріалах справи наявні докази фактичного надання послуг за заявлений період (04.07.22 р. по 05.10.22 р.), так саме як і докази складення в односторонньому порядку позивачем актів наданих послуг з подальшим направленням відповідачеві для оплати. Наведені обставини дають підстави стверджувати про ухилення відповідача від підписання актів приймання наданих послуг, або від прийняття та оплати наданих послуг.

Таким чином, судом встановлено, що на момент звернення позивача з позовом ТОВ «Струмок» не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання у частині сплати за отримані послуги, що є порушенням умов договору оренди визначених в п.2.1., п.п. 3.2.1, п. 8.1., п.п. 8.1.2., п. 8.2. (щодо сплати за надані послуги своєчасно та у повному обсязі).

Отже, Замовник у період з 10.08.22 р. по 08.10.22 р. не виконував істотні умови договору щодо сплати отриманих послуг вчасно та у повному обсязі, у зв`язку з чим, утворилась заборгованості з у розмірі 48000 грн.

Що стосується вимог про стягнення заборгованості в розмірі 2400грн. суд зазначає наступне.

Згідно із п. п.8.1. Договору послуги, вказані в п.2.1. справжнього Договору сплачується Замовником в сумі 16 000,00 грн. (Шістнадцять тисяч гривень 00 коп.) за кожний календарний місяць роботи.

Як зазначив позивач, згідно із п.2 Додаткової угоди від 24.05.2015 р. до Договору 2/14 від 14.05.14 р. були внесені зміни, а саме зазначено, що вартість послуг сплачується Замовником (ТОВ «Струмок») у сумі 16 800,00 грн за кожний календарний місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Але, з наданої позивачем Додаткової угоди від 24.05.2015 вбачається, що вона не підписана стороною договору, а саме ТОВ «Струмок», тому суд вважає дану угоду не укладеною.

Таким чином, позовна вимога позивача в частині стягнення за надані послуги в сумі 50400грн. підлягає задоволенню частково в розмірі 48000грн. В частині стягнення основного боргу в розмірі 2400грн. суд відмовляє повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 11736,,98грн. пені, 25200грн. штрафу, інфляційні витрати у розмірі 2480,13грн. та 3% річних у розмірі 704,22грн..

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 10.4. у випадку не виконання зобов`язань або порушення строків оплати за надані послуги, Замовник виплачує Виконавцю штраф у розмирі 50% від вартості послуг щомісячної оплати за послуги по Договору (п.8.1.), а також нараховується пеня у розмірі подвійної обліковий ставці НБУ за кожний день прострочки оплати з обліком інфляції та 3% річних.

Враховуючи, що судом частково задоволено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги то наданий позивачем розрахунок суми позову до уваги не приймається.

Тому судом, враховуючи приписи законодавства зроблено власний розрахунок пені, штрафу, інфляційних та 3% річних:

- штраф за несвоєчасне виконання зобов`язань: 16000,00(50%)- 8000,00 грн. (8000 грн х 3)-24 000,00 грн.

- пеня у розмірі подвійної обліковий ставці НБУ за кожний день прострочки за несвоєчасне виконання зобов`язань: Період розрахунку: з 10.08.2022 року по 01.11.2022 року - 84 дні [Розрахункова ставка] = 25,000% (облікова ставка НБУ) х 2 = 50,000% [Пеня] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 50,000% (розрахункова ставка) / 100% х 84 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 5532,29 грн.;

період розрахунку: з 05.09.2022 року по 01.11.2022 року - 58 днів [Розрахункова ставка] = 25,000% (облікова ставка НБУ) х 2 = 50,000% [Пеня] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 50,000% (розрахункова ставка) / 100% х 58 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 3813,70 грн.:

період розрахунку: з 05.10.2022 року по 01.11.2022 року - 28 днів [Розрахункова ставка] = 25,000% (облікова ставка НБУ) х 2 = 50,000% [Пеня] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 50,000% (розрахункова ставка) / 100% х 28 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1841,10 грн.

- інфляційні нарахування: у період з 10.08.2022 року по 30.09.2022 року індексація на суму 48 000,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,10% х 101,90% = 103,021% (за період Серпень 2022 Вересень 2022) [Інфляційні нарахування] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 103,021% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 48 000,00 грн. (сума боргу) = 1 450,05 грн.;

у період з 05.09.2022 року по 30.09.2022 року індексація на суму 48 000,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,90% = 101,900% (за період Вересень 2022) [Інфляційні нарахування] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 101,900% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 48 000,00 грн. (сума боргу) = 912 грн.

- 3% річних відповідно: період розрахунку: з 10.08.2022 року по 01.11.2022 року - 84 дні [Проценти] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% Ч 84 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 331,40 грн.;

період розрахунку: з 05.09.2022 року по 01.11.2022 року - 58 днів [Проценти] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 58 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 228,82 грн.;

період розрахунку: з 05.10.2022 року по 01.11.2022 року - 28 днів [Проценти] = 48 000,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 28 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 110,47 грн.

Таким чином, загальна сума пені складає 11187,09 грн., сума штрафу складає 24000грн., інфляційні складають 2362,08грн. та сума 3% складає 670,69грн.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню частково.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРУМОК" (вул. Жуковського, буд.15,Одеса,Одеська область,65026, код 32459932) на користь Фізичної особи-підприємця Соболєвої Олександри Костянтинівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) основний борг в розмірі 48 000грн., штраф в розмірі 24 000грн., пеню в розмірі 11 187,09грн., інфляційні в розмірі 2 362,08грн., 3% річних в розмірі 670,69грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2356,95 грн.

3. В іншій частині позову відмовити

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 08 червня 2023 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов