ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. м. Львів Справа №907/894/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів В.М. Гриців

О.В. Зварич

секретар судового засідання Залуцький Д.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги :

· Товариства з обмеженою відповідальністю «Бодрог», б/н від 12 грудня 2022 року (вх. № апеляційного суду 01-05/3105/22 від 16.12.2022);

· Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», б/н від 13 грудня 2022 року (вх. № апеляційного суду 01-05/3113/22 від 19.12.2022)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року (суддя Андрейчук Л.В., повний текст ухвали складено та підписано 06.12.2022, м. Ужгород)

у справі №907/894/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Ойл Груп, м. Луцьк Волинська область

до відповідача 1 Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород Закарпатська область

до відповідача 2 Гулієва Руфата, м. Ужгород

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бодрог", м. Ужгород Закарпатська область

про скасування рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року № 325 Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС

за участю представників учасників процесу:

від позивача в режимі відеоконференції: Михалевич М.М. - адвокат;

від відповідача 1,2: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 ТОВ «Вест Ойл Груп» звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 про скасування рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року № 325 «Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС «WOG».

Дані позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення порушує господарський інтерес , а також перешкоджає законній господарській діяльності ТОВ «Вест Ойл Груп». Як вказує, позивач він є власником комплексу АЗС, що знаходиться по вул.. 8-го Березня в м. Ужгороді. Порушення господарського інтересу, як вказує позивач, полягає у обмеженні проектних потужностей АЗС у зв`язку із скороченням санітарно-захисної зони з встановлених мінімально нормативних 50 м. до 20 м., що в свою чергу призведе до недоотримання прибутку від продажу того чи іншого виду пального. Також того, що оскаржуване рішення виконкому суперечить та не узгоджується з наказом управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 29.10.2019 №219-М , яким було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. 8-го Березня в м. Ужгород , тобто поряд з комплексом АЗС належного позивачу на праві власності.

Отже, позивач вважає, що прийняте, відповідачем оскаржуване рішення не тільки не відповідає вимогам чинного законодавства та будівельних норм , а й створює перешкоди в діяльності АЗС, зокрема, в силу вимог п.10.8.22 ДБН Б.2.2-12:2019 позбавляє позивача можливості на здійснення будь-яких дій, щодо реконструкції АЗС, шляхом зміни її проектних потужностей чи вчинення інших дій необхідних для забезпечення господарських потреб та цілей суб`єкта господарювання ТОВ «Вест Ойл Груп».

В процесі розгляду даної позовної заяви, в суді першої інстанції, відповідачем подано клопотання про закриття провадження у даній справі, з посиланням на положення ст. ст. 2, 4, 20 ГПК України, ст. ст. 2, 4, 19 КАС України та правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №813/1076/17, від 14.11.2018 у справі №817/986/17. Вказує, що предметом позову у справі №907/894/21 , яка розглядається судом є вимоги про визнання протиправним і скасування рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 №325 «Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС WOG». Отже, з врахуванням наведеного, вважає, що правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб. При прийнятті такого рішення орган державної влади виконує дозвільну функцію, що притаманна органу державної влади у публічно-правових відносинах. Виникнення спірних правовідносин обумовлено діями виконавчого комітету міської ради при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до її виключної компетенції, як органу місцевого самоврядування суб`єкта владних повноважень, а тому законність таких дій підлягає перевірці адміністративним судом.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року у справі №907/894/21 провадження у справі закрито.

Приймаючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що в ході розгляду справи встановлено те, що судом адміністративної юрисдикції переглядається співне рішення у порядку адміністративного судочинства, де саме предметом позову у справах №907/894/21 та №260/3951/21 є визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 за №325 Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС WOG». Вказує, що у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022 вже були встановлені фактичні обставини справи , які просить позивач встановити у справі №907/894/21, суд повважав за необхідне закрити провадження у справі, в зв`язку з тим, що вказана справа не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки справа з аналогічним предметом спору вже вирішена в порядку адміністративного судочинства.

Позивач ТОВ «Вест Ойл Груп» (скаржник 1), не погодившись з винесеною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що така прийнята, з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки матеріалів по справі та її фактичних обставин, а саме:

- судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що позивач, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права обґрунтував свої вимоги, як суб`єкт господарювання та власник комплексу АЗС, що знаходиться по вул. 8-го Березня в м. Ужгороді;

- крім цього, скаржник 1 зауважує, що постановою восьмого апеляційного адміністративного суду поверхнево зазначено, що оскаржуване рішення міської ради прийнято на підставі наукового звіту за результатами санітарно-епідеміологічної оцінки від 27.04.2021 за №22/924, виконаного державною установою «Інститут громадського здоров`я імені О.М.Марзєєва Національної Академії медичних наук України», але сам звіт даного наукового змісту також не досліджував , як першоджерела спірних правовідносин, проте зі змісту даного висновку вбачається , що він розроблений, щодо АЗС WOG по вул.8-го Березня в м. Ужгороді, як такої, що є АЗС малої потужності. Вказує, що з долучених до матеріалів позовної заяви доказів АЗС відноситься до середньої категорії потужностей.

Відповідно до цього, скаржник 1 вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що в адміністративному суді уже розглядалась справа з аналогічними підставами і предметом позову не відповідають дійсності, оскільки в даній справі підстава позову є зовсім іншою та стосується порушення та захисту майнового господарського інтересу позивача з посиланням на інші обставини, які не досліджувались та не були предметом розгляду в адміністративній справі, де підставою позову був захист екологічних прав, що є предметом розгляду адміністративних судів. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2022 про закриття провадження у справі та справу для продовження розгляду направити до Господарського суду Закарпатської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні позивача ТОВ «Бодрог» (скаржник 2), також не погодившись з винесеною ухвалою подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- вказує, що судом першої інстанції проігноровано доводи позивача про те, що він, як власник об`єкту зі шкідливими викидами, не звертався до органу місцевого самоврядування, щодо зміни розміру санітарно-захисної зони, за результатом чого у позивача та відповідача могли виникнути відносини підпорядкування, адміністративні правовідносини щодо рішень дозвільного характеру;

- також, судом залишено поза увагою суттєву обставину, що у виконкому відсутні повноваження, щодо зміни, встановлення чи затвердження розміру санітарно-захисної зони взагалі, та зокрема навколо АЗС, що в силу приписів норм ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в світлі усталеної практики Європейського суду з прав людини тлумачиться, як порушення принципу належного урядування та неправомірне втручання в право на мирне володіння майном. Дане не досліджувалось у постанові адміністративного суду апеляційної інстанції у справі № 260/3951/21.

- вирішуючи питання предметної юрисдикції спору, судом першої інстанції, на думку скаржника 2, проігноровано основну підставу позову ТОВ «Вест Ойл Груп» про втручання відповідача спірним рішенням у господарську діяльність позивача.

Відповідно до цього, скаржник 2 просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2022 про закриття провадження у справі №907/894/21 та прийняти постанову, якою відмовити Виконавчому комітету Ужгородської міської ради у закритті провадження у справі; направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду; вирішити питання розподілу судових витрат в апеляційному провадженні.

ТОВ «Бодрог», у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вест Ойл Груп» вказує, що апеляційну скаргу позивача підтримує, її доводи вважає переконливими та такими, що заслуговують на увагу апеляційного суду. Зауважує, що в порушення норм процесуального закону, судом залишено поза увагою доводи учасників справи, щодо різниці в підставах обох позовів, мотиви звернення нашого товариства до адміністративного суду; відсутність адміністративних правовідносин , відносин підпорядкування позивача волі відповідача, щодо ухвалення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради спірного рішення, оскільки останнє ухвалено не за звернення позивача; існування між позивачем та відповідачем триваючих орендних правовідносин, що ґрунтуються на основі вільного волевиявлення, свободи договору, рівності та незалежності сторін договору.

Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, у відзиві заперечує доводи апеляційних скарг, вказуючи на те, що правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією спірного рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб. При прийнятті такого рішення орган державної влади виконує дозвільну функцію, що притаманна органу державної влади у публічно-правових відносинах. Виникнення спірних правовідносин обумовлено діями виконавчого комітету міської ради при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до її виключної компетенції, як органу місцевого самоврядування - суб`єкта владних повноважень , а тому законність таких дій піддлягає перевірці адміністративним судом. Відповідно до цього просить апеляційні скарги ТОВ «Бодрог» та ТОВ «Вест Ойл Груп» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2022 у справі №907/894/21 про закриття провадження у справі без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21 грудня 2022 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бодрог», б/н від 12 грудня 2022 року (вх. № апеляційного суду 01-05/3105/22 від 16.12.2022) на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року у справі №907/894/21; витребувано матеріали справи №907/894/21 в Господарського суду Закарпатської області .

Також, ухвалою суду від 22.12.2022 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОЙЛ ГРУП», б/н від 13 грудня 2022 року (вх. № апеляційного суду 01-05/3113/22 від 19.12.2022) на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року у справі №907/894/21.

09.01.2023 в канцелярію суду поступили матеріали справи №907/894/21.

В подальшому ухвалою суду від 10.01.2023 , з врахуваннями того , що позивачем та третьою особою подано апеляційні скарги на один і той самий процесуальний документ ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року у справі №907/894/21 дані апеляційні скарги ухвалено розглядати в одному апеляційному провадженні. Призначено розгляд справи в судове засідання на 08.02.2023 на 11 год. 25 хв.

В судовому засіданні 08.02.2023 з підстав визначених в ухвалі суду, розгляд справи №907/894/21 відкладено в судове засідання на 15 березня 2023 року.

15.03.2023 судове засідання не відбулось, в зв`язку з чим ухвалою суду від 20.03.2023 розгляд справи №907/894/21 призначено в судове засідання на 05 квітня 2023 року.

05.04.2023 розгляд справи відкладено в судове засідання на 19.04.2023.

В подальшому, 19.04.2023 розгляд справи №907/894/21 відкладено в судове засідання на 17.05.2023.

16.05.2023 на електронну адресу суду від представника позивача поступили пояснення, щодо права позивача на подання позову з інших підстав, де вказує, що вирішуючи спір на етапі оскарження процесуального рішення місцевого суду про закриття провадження у справі просить апеляційний суд застосувати висновки Верховного Суду, щодо розмежування предметної юрисдикції спорів, виходячи з суті спірних правовідносин , які викладені Великою Палатою Верховного Суду у численних постановах при вирішенні подібних питань. Також просить додатково дослідити позовну заяву ТОВ «Бодрог» у адміністративній справі №260/3951/21, копію якої приєднано до апеляційної скарги товариства та позовної заяви ТОВ «Вест Ойл Груп» у цій справі на предмет порівняння підстав обох позовів.

17.05.2023 на електронну адресу суду від Виконавчого комітету Ужгородської міської ради поступило клопотання про відкладення розгляду справи, б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-04/3291/23 від 17.05.2023), в зв`язку з надходженням додаткових пояснень від представника ТОВ «Бодрог», з метою вивчення даних пояснень та подачі обґрунтованої відповіді на вказані пояснення.

Вивчивши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в сукупності з матеріалами справи, судова колегія апеляційного суду ухвалила відмовити в його задоволенні з підстав того, що справа розглядається вже довгий термін і сторони мали можливість висловити свої позиції, щодо підстав оскарження ухвали Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2022 в даній справі, що в принципі сторонами і зроблено.

В судове засідання 17.05.2023 в режимі відеоконференції з`явився представник позивача Михалевич М.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів наведених в такій.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційними скаргами , відзивами на неї, та письмовими поясненнями, заслухавши пояснення представників учасників процесу в попередніх судових засіданнях, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали Господарського суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року у справі №907/894/21 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з обставин справи, в межах адміністративного судочинства розглядається справа №260/3951/21 за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бодрог" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородського міського голови, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП", Головне управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG".

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.07.2022, позов задоволено частково, ухвалено визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14 липня 2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG".

Крім того, постановою Восьмого апеляційного Адміністративного суду від 25.10.2022 вищезгадане рішення було скасоване та прийнято нову постанову, якою постановлено відмовити в задоволення адміністративного позову.

Отже, як вірно відмічено судом першої інстанції, предметом позову у справах №907/894/21 та №260/3951/21 є визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14 липня 2021 року за № 325 "Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС "WOG".

Проаналізувавши постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022 у справі №260/3951/21 встановлено, що в такій вже були встановлені фактичні обставини, які просить позивач встановити у справі № 07/894/21, а відтак, судом першої інстанції вірно зроблено висновок про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що вказана справа не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки справа з аналогічним предметом спору вже вирішена в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі п.7 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, відповідно до цього, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Судом першої інстанції вірно відмічено, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно обставин справи вбачається, що позивач просить скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 14.07.2021 року № 325 «Про затвердження санітарно-захисної зони АЗС WOG», покликаючись при цьому на положення ст. 114 Земельного кодексу України, Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що в даній справі, виникнення спірних правовідносин обумовлено діями виконавчого комітету міської ради при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до її виключної компетенції, як органу місцевого самоврядування суб`єкта владних повноважень, тому законність таких дій підлягає перевірці адміністративним судом.

З врахуванням того, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022 набрала законної сили, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що спір у справі №907/894/21 є публічно-правовим та він підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не господарського судочинства.

Відповідно до цього на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд правомірно закрив провадження у справі №907/894/21, як така, що не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Доводи скаржників не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційних скарг, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали Господарського суду Закарпатської області від 06.12.2022 року у справі №907/894/21.

Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Бодрог, б/н від 12 грудня 2022 року (вх. № апеляційного суду 01-05/3105/22 від 16.12.2022) та Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТ ОЙЛ ГРУП, б/н від 13 грудня 2022 року (вх. № апеляційного суду 01-05/3113/22 від 19.12.2022) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 06 грудня 2022 року у справі №907/894/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржників.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Матеріали справи №907/894/21 повернути Господарському суду Закарпатської області.

Повний текст постанови складено 08.06.2023.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич