ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року м. Дніпро Справа № 904/3071/22

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом: Сагайдак А.В.(адвокат);

від відповідача за первісним позовом: Якимець Я.К.(адвокат).

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

та

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/3071/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія"

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

про стягнення заборгованості за договором поставки

та

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія"

про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" звернувся до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" із позовом про стягнення заборгованості за договором поставки № 2103883 від 30.07.2021 в сумі 1 800 000 грн., пені - 34 520, 55 грн. та 3% річних - 3 550, 68 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

13.10.2022 Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернувся із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" із позовом про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 року у справі №904/3071/22 закрито провадження у справі в частині стягнення з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" основного боргу у розмірі 270 000 грн.

Первісний позов задоволено частково.

Суд стягнув з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" суму основного боргу у розмірі 1 530 000 грн., пеню у розмірі 17 260, 28 грн., 3 % річних у розмірі 3 550, 68 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 27 571, 07 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач за первісним позовом Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 року по справі № 904/3071/22 за первісним позовом в частині стягнення 17 260, 25 грн. пені, 3 555, 68 грн. 3% річних та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити (а.с 62, т.1). В решті частини відповідач не оскаржує судове рішення.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції були прийняті повною мірою до уваги лише форс-мажорні обставини ТОВ «Дніпровська машинобудівельна компанія» і повністю відмовлено у стягненні з них штрафних санкцій за зустрічним позовом АТ «Нікопольський завод феросплавів за несвоєчасну поставку Товару за Специфікацію 1/2103884 до Договору поставки № 2103883 від 30.07.2021.

Разом з цим, судом не враховано у повній мірі, що проведення воєнних (бойових) дій на території Нікопольської міської територіальної громади для відповідача в аспекті його обов`язку сплатити саме зараз штрафні санкції за неналежне виконання господарського обов`язку за Специфікацією є надзвичайною і невідворотною обставиною, яку він не міг передбачити та запобігти будь-якими доступними для нього засобами.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 справі № 904/3071/22 в частині стягнення 17 260,25 грн. - пені, 3 555,68 грн. - 3% річних і відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

З рішенням суду не погодився і позивач за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія", який звернувся з апеляційною скаргою і просив змінити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 року у справі №904/3071/22 відносно зменшення пені на 50% та стягнути на його користь заявлену пеню у розмірі 34 520, 55 грн.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для зменшення пені на 50% у справі; через недоведеність обставин, що мають значення для зменшення пені у справі, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції відносно зменшення пені, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, позивач вважає, що судом першої інстанції не було встановлено виняткової сукупності обставин, які б свідчили про настільки тяжкий фінансово - економічний стан відповідача, який би вимагав зменшення розміру стягуваної неустойки на 50%, оскільки таке зменшення штрафних санкцій є надмірним та жодним чином не стимулює боржника до подальших своєчасних розрахунків за Товар. Відповідач може користатися таким своїм положенням і утримувати кошти Позивача без застосування адекватної відповідальності за господарське правопорушення.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст. 617 ЦК України випадкові обставини недодержання своїх обов`язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суд першої інстанції, зменшуючи пеню на 50% не врахував матеріальні інтереси позивача, не врахував фінансовий стан позивача, наявність інфляційних процесів у економіці держави, та понесення ним збитків внаслідок інфляційних процесів з огляду на несвоєчасні розрахунки відповідача за Товар, переданий згідно з умовами укладеного між сторонами договору.

Апелянт вважає недопустимим зменшення розміру пені на 50%, без наведення умов та виняткових обставин, які передбачені ст.233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки це суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, встановленим п. 6 ст. 3 та ч. 3 ст. 509 ЦК України і таке зменшення є неспіврозмірним в контексті інтересів обох сторін, а не лише відповідача.

Відтак, суд передчасно та помилково дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягуваної пені на 50% до розміру 17260,25 грн., яка порівняно з розміром заборгованості нівелює саме значення пені як відповідальності Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за порушення ними грошового зобов`язання, що має на меті захист прав та інтересів кредитора ТОВ ДМБК у зв`язку з порушенням його права на своєчасне (відповідно до строків, передбачених договором) отримання грошових коштів за поставлений Товар.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для зміни мотивувальної та резолютивної частини рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 року у справі № 904/3071/22 відносно зменшення пені на 50% та стягнення пені у повному розмірі, тобто, 34 520,55 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/3071/22. Розгляд справи №904/3071/22 призначено в судовому засіданні на 01.05.2023 об 09:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/3071/22. Розгляд справи №904/3071/22 призначено в судовому засіданні на 01.05.2023 об 09:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а апеляційну скаргу позивача задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, а представник відповідача надав свої пояснення щодо вимог своєї апеляційної скарги, підтримав її, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача.

01.05.2023 року у судовому засіданні оголошено перерву до 31.05.23 р. об 09:00.

31.05.2023 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується сторонами лише в частині наявності підстав для зменшення розміру пені, колегія суддів саме в цій частині здійснює перегляд рішення суду першої інстанції.

В іншій частині, а саме в частині стягнення основного боргу, судове рішення не оскаржується, але АТ «Нікопольський завод феросплавів» звертає увагу суду на те, що 03.03.2023 відповідно до платіжного доручення № 269378, Відповідач сплатив Позивачу 90 000,00 грн. (дев`яносто тисяч гривень 00 коп.) боргу за товар, поставлений за Специфікацією 1/2103884 до Договору поставки № 2103883 від 30.07.2021. Отже, сума основного боргу, на час подання апеляційної скарги, становить 1 440 000,00 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, між 30.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпровська машинобудівна компанія (далі позивач, постачальник) та Акціонерним товариством Нікопольський завод феросплавів (далі відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 2103883 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар (повне найменування, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за Державним класифікатором продукції і послуг), ціна та інше якого вказується у специфікації (додатку) до цього Договору (далі - Товар), що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та оплатити його вартість у порядку і за умовами, передбаченими цим Договором.

Відповідно до пункту 4.8 договору покупець проводить оплату за Товар за умови наявності у Покупця підписаних Сторонами оригіналів Договору та відповідної Специфікації з урахуванням наступних умов:

Відповідно до п. 4.8.5 договору, переходом права власності на Товар є акт прийому-передачі Товару, підписаний Сторонами, який фіксує зокрема, але не виключно, факт відсутності зауважень Покупця до Постачальника щодо відповідності якості/комплектності і кількості Товару умовам договору. Датою переходу права власності на Товар є дата поставки Товару відповідно до умов Договору і Специфікації до нього або датою усунення Постачальником встановлених недоліків (у разі їх наявності), виявлених під час приймання Товару на складі Покупця (підпункт 5.8.1 пункту 5.8 договору).

Сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких зі своїх обов`язків за цим Договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання таких обставин непереборної сили, як повінь, пожежа, землетрус та інші стихійні лиха, ембарго, війна або військові дії, рішення органів влади, а також будь-яких інших обставин, що знаходяться поза контролем Сторін. Настання форс-мажорних обставин та їх тривалість підтверджується сертифікатом ТПП України. Сторона зобов`язана негайно, не пізніше 3 календарних днів із моменту настання форс-мажорних обставин, у письмовій формі повідомити іншу Сторону про їх настання, передбачуваний термін їх дії та про їх припинення (пункти 8.1, 8.3 8.4 договору).

Відповідно до підпункту 10.3.1 пункту 10.3 договору, у випадку порушення строків оплати за поставлений Товар, зазначених у Договорі та Специфікації до нього, більше ніж 10 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого Товару, починаючи з 11-ого календарного дня такого прострочення, крім випадків, коли Постачальник:

- порушив строки надання документів, зазначених у п. 3.5 цього Договору, та несе відповідальність, передбачену п. 10.4 Договору;

- у випадках, передбачених п. 9.2 даного Договору.

Строк нарахування пені - згідно з чинним законодавством України.

Згідно з підпунктом 10.4.2 пункту 10.4 договору, у випадку порушення строку поставки товару згідно з цим договором, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,5 % від вартості Товару за кожен день такого прострочення. Розрахунок виконується з наступного дня від кінцевої дати поставки і до дня фактичної дати поставки Товару (включаючи день заміни Товару). У разі продовження такого прострочення більш ніж 10 календарних днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 10 % від вартості не поставленого в строк Товару.

Додатком № 1 до договору є специфікація № 1/2103884 від 30.07.2021, відповідно до якої сторони узгодили поставку Конвеєра стрічкового В650х35х585м 1 шт. та Конвеєра стрічкового В650х5,2 м 1 шт. на загальну суму 1 800 000 грн. з ПДВ (а. с. 32-33, том 1).

Відповідно до Специфікації термін поставки: 100 календарних днів, з можливістю дострокової поставки, від дати відкриття акредитиву.

Пунктом 2 Специфікації встановлено, що оплата Товару, що поставляється згідно зі специфікацією (додаток до Договору), здійснюється шляхом відкриття подільного покритого безвідкличного акредитива, банк-виконавець - АТ Банк кредит Дніпро, 53201 м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 91, МФО 305749.

Строк дії акредитива - 120 (сто двадцять) календарних днів (пункт 2.1 договору).

Пунктом 2.14 Специфікації встановлено, що сторони домовились, що у разі закінчення строку дії акредитиву, Покупець здійснює оплату поставленого Постачальником Товару протягом 60 днів із дати акту прийому-передачі Товару підписаного Сторонами, за умови відсутності зауважень Покупця до якості та кількості Товару та надання повного пакета документів згідно з п.3.5 цього Договору.

04.01.2022 ТОВ Дніпровська машинобудівельна компанія на адресу АТ НЗФ була направлена заявка № 2021.12.30/27-4043 на поставку всього об`єму товару за Специфікацією.

29.12.2021 на ім`я ТОВ Дніпровська машинобудівельна компанія було відкрито документарний акредитив № 600U/UAH/7734.

Позивач за первісним позовом 27.04.2022 здійснив поставку товару за Специфікацією на суму 1 800 000 грн., що підтверджується видатковою накладною № 11 від 25.04.2022.

ТОВ Дніпровська машинобудівельна компанія було виставлено рахунок-фактуру № 11 від 26.04.2022 на оплату товару в розмірі 1800 000 грн. з ПДВ (а. с. 37, том 1).

23.06.2022 між сторонами було підписано Акт приймання-передачі по кількості і якості до договору поставки № 2103883 від 30.07.2021, акредитив № 600U/UAH/7734 від 29.12.2021 на загальну суму 1800000 грн. з ПДВ (арк. с. 34, том 1).

Акт приймання-передачі по кількості і якості підписано без заперечень та зауважень, що підтверджує, що постачальник виконав, а покупець прийняв виконання зобов`язання з постачання Товару по Специфікації №1/2103884 від 30.07.2021 до договору №2103883 від 30.07.2021 загальною вартістю 1 800 000 грн.

Як встановлено судом першої інстанції і не спростовано сторонами, Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 800 000 грн., який вартість поставленого товару не оплатив, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і не оскаржуваного сторонами висновку про стягнення на користь позивача заборгованості за поставлений згідно договору від 30.07.2021 № 2103883 товар у розмірі 1800 000 грн., нараховану на суму заборгованості пеню у розмірі 34 520, 55 та 3% річних у розмірі 3 550, 68 грн.

Зменшуючи розмір заявленої до стягнення пені у сумі 34 520, 55 грн. до 50 % та стягуючи на користь позивача пеню у розмірі 17 260, 28 грн., господарський суд першої інстанції виходив із співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, з інтересів обох сторін, з майнового стану сторін та соціальної значущості підприємства.

Заперечуючи проти зменшення розміру пені на 50%, позивач зазначив, що відповідачем не надано належних доказів тяжкого фінансового стану, не враховано майновий стан позивача, ступінь виконання відповідачем зобов`язання, негативні наслідки для позивача, співмірність розміру пені до суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність підстав для зменшення розміру пені з огляду на наступне.

В силу положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із статтею 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Одночасно з цим, відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, у якості виняткових обставин для зменшення розміру пені суд зазначив про те, що починаючи з 12.07.2022 місто Нікополь та Нікопольський район піддається систематичним обстрілам з РСЗВ ворожих військ з окупованого міста Енергодар Запорізької області, яке знаходиться на відстані 7 кілометрів по Каховському водосховищу від міста Нікополь.

18.07.2022 російські снаряди влучили безпосередньо на територію АТНЗФ, що призвело до руйнування його виробничих потужностей, що підтверджується: Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.07.2022 щодо скоєння військами російської федерації проти АТ НЗФ кримінального правопорушення за частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України (кримінальне провадження N° 0000774 від 19.07.2022); актом про пожежу від 18.07.2022, складеного співробітниками Нікопольського РУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області; листом ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 19.07.2022 № 1614; повідомленням начальника 7ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 19.07.2022 за № 2006. Також з 15.08.2022 російські збройні сили вдруге обстріляли промислові потужності відповідача, що також призвело до пошкодження та руйнування його технологічного устаткування та адміністративних будівель. Даний факт підтверджується Витягом з ЄРДР від 15.08.2022, повідомленням ДСНС від 15.08.2022 тощо.

Суд зазначив, що внаслідок збройної агресії відповідачем втрачено більшість логістичних ланцюжків, напрацьованих роками на внутрішньому ринку України, як поставок сировини та інших товарів, які є складовою виробничого циклу підприємства без яких неможливо виробити готову Феросплавну продукцію, так і поставок (збуту) вже виробленої підприємством продукції.

Зокрема, на внутрішньому ринку найбільшими споживачами феросплавної продукції були ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь". Проте, внаслідок військової агресії та окупації міста Маріуполь, вказані металургійні гіганти не функціонують. Частина готової продукції експортувалася іноземним покупцям через морські порти, однак через блокування агресором морських шляхів логістика на сьогодні втрачена. Єдиним логістичним ланцюгом для товариства на сьогодні залишилася залізниця, при цьому внаслідок вказаних обставин через завантаженість залізниця в інтересах оборони країни зараз фактично неможливо транспортувати готову продукцію в потрібних обсягах.

Тому, приймаючи до уваги посилання відповідача на фінансову нестабільність, скрутні умови в період дії воєнного стану, постійні обстріли, враховуючи час прострочення, надаючи оцінку наданим доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір пені на 50%, до 17 260, 28 грн., скориставшись правом, наданим нормою частини 3 статті 551 ЦК України.

Проте, судом першої інстанції при вирішенні питання щодо зменшення розміру пені не враховано співмірність розміру пені до розміру заборгованості.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за договором на час звернення до суду із позовом складала 1 800 000 грн., на дату винесення судового рішення 13.02.2023 року, ступінь виконання зобов`язання боржником АТ НЗФ (оплата за отриманий Товар) 270 000 грн. від 1 800 000 грн. склав лише 15 %, а до подачі позову в суд цей ступінь становив 0%, а тому 34 520,55 грн. пені відносно суми заборгованості 1 800 000 грн., складає 1.92% від розміру невиконаного зобов`язання, є співмірним, і не є надмірним тягарем для відповідача.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо зменшення розміру пені, не враховано майновий стан позивача.

Зокрема, поза увагою суду залишились докази, надані позивачем на підтвердження його майнового стану.

Так, згідно довідки ТОВ «ДНІПРОВСЬКА МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ» № 65 від 13.10.2022 року обсяги продажу підприємством ТОВ «ДМБК» за червень-вересень 2021 року складали 1 256 400 грн., а за аналогічний період червень-вересень 2022 року (під час дії воєнного стану) 0,00 грн. (а.с. 10 Том 2).

Згідно звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) у ТОВ «ДНІПРОВСЬКА МАШИНОБУДІВНА КОМПАНІЯ» за період 01.06.-30.09.2022 р. відсутні доходи за звітний період порівняно з аналогічним періодом попереднього року (а.с. 11 Том 2).

Разом з цим, судом не врахована надана Позивачем до справи публічно доступна Регулярна інформація Відповідача за 2 квартал 2022 року (а.с. 24-38 Том 2), з якої вбачається, що згідно Звіту про Фінансові результати (Звіт про СУКУПНИЙ дохід) відповідач має чистий прибуток у розмірі 223 млн. грн. та що Відповідач (АТ НЗФ) має чистий дохід підприємства, за перші 6 місяців війни понад 9 млрд гривень.

Відповідач АТ НЗФ не подав до справи доказів про свій фінансовий стан в другій половині 2022 року та на початку 2023 року, не подав доказів наявної загрози банкрутства, не подано доказів відсутності у АТ НЗФ коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про те, що відповідачем не надано доказів неможливості виробити готову продукцію, та здійснювати поставку (збут) вже виробленої підприємством продукції в умовах воєнного стану, оскільки незважаючи на зменшення кількості працюючих на підприємстві, воно здійснює господарську діяльність і має прибутки.

Крім того, незважаючи на те, що підприємство позивача не знаходиться на території активних бойових дій, безумовно воєнний стан в країні впливає і на його господарську діяльність, що вбачається з вищевкладених доказів.

Всі ці обставини, на думку колегії суддів, не були оцінені судом першої інстанції, з огляду на що, суд дійшов помилкового висновку про винятковість обставин, на які посилався відповідач, і як наслідок, безпідставно зменшив розмір пені на 50 % до 17 260, 28 грн., а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення пені у заявленому позивачем розмірі- 34 520,56 грн.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені, відповідно доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" щодо відмови у стягненні пені та 3% річних, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів".

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 282, 284, 287-289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/3071/22 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/3071/22 в частині стягнення пені - скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" ( юр. адреса: 53200, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Електрометалургів, будинок 310) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська машинобудівна компанія" ( адреса: Україна, 49017, Дніпропетровська область, місто Дніпро, повітрофлотська, будинок 2А) пеню у розмірі 34 520,55 (тридцять чотири тисячі п`ятсот двадцять гривень 55 копійок),та судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанціїї у розмірі 4026грн.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.06.2023року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя О.Г.Іванов