ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
07.06.2023 Справа № 905/678/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянувши заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТРАЛ БУД» про забезпечення позову
позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТРАЛ БУД»
відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ»
про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 1 160 000,00 грн.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТРАЛ БУД» 02.06.2023 звернулось до господарського суду із позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» з вимогами про стягнення 1 160 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач набув безпідставно грошові кошти у розмірі 1 160 000,00 грн. та ухиляється від їх повернення Позивачу.
05.06.2023 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, а саме:
В обґрунтування необхідності забезпечення позову і застосування вказаного у заяві заходу забезпечення позову заявник зазначає про несплату ТОВ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» суми 1 160 000,00 грн. протягом практично трьох років, відповідач не повернув позивачу будь-якої частини безпідставно набутих коштів, тобто не вчинив жодних дій, спрямованих на повернення безпідставно набутих грошових коштів у добровільному порядку, що викликає у позивача припущення щодо свідомого ухилення відповідача від повернення безпідставно набутих грошових коштів. Відповідач свідомо, на думку заявника, ухиляється від отримання претензії (вимоги) від 28.04.2023, направленої на адресу відповідача.
Позивач зазначає, що у власності відповідача відсутнє нерухоме майно, аналіз даних з електронної системи публічних закупівель Prozorro, єдиного порталу відкритих даних clarity-project.info, Опендатабот свідчить про те, що чисті активи Відповідача складають 6 447 000,00 грн.
Отже, на думку позивача, наявні ґрунтовні, об`єктивні підстави вважати про наявне навмисне ухилення Відповідача від повернення безпідставно набутих грошових коштів.
Згідно з ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
За приписами ч. 3, 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.
За наслідками дослідження вимог заяви про забезпечення позову, наведених заявником обґрунтувань вимоги, судом не встановлено підстав, які б вказували на необхідність виклику сторін.
Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 140 ГПК України.
Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову. Зокрема, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6)зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову.
При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Як зазначалось, позивач в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову посилається на значний розмір заборгованості та ухилення відповідача повернення грошових коштів.
28.04.2023 року ТОВ «ЦЕНТРАЛ БУД» надіслало на адресу ТОВ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» претензію (вимогу) вих. № 27/04-01 від 27.04.2023 року щодо повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 1 160 000,00 грн. Дана претензія Відповідачем не була отримана у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.
Проте, на думку суду, наведені доводи не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки зазначене жодним чином не свідчить про наявність обставин, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав та інтересів позивача.
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.10.2021 у справі №910/7029/21).
Таким чином, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
У свою чергу, суд, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, має оцінювати обґрунтованість доказів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і змістом позовних вимог.
Дослідивши подану заяву, судом враховано, що позивачем не подано суду доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення, або ухилення від виконання судового рішення та доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ним не доведено, що вжиття відповідних заходів забезпечення позову ефективно захистить або поновить порушені чи оспорюванні права або інтереси позивача.
Заявником не зазначено, яким саме чином та які обставини свідчать про те, що рішення суду в майбутньому буде виконати неможливо чи його виконання буде ускладнене, оскільки такі припущення не вказують на вчинення боржником дій відносно свого майна, які були б спрямовані на виведення майна чи коштів, за рахунок яких, у разі задоволення позову, позивач мав би можливість задовольнити свої позовні вимоги. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «ЦЕНТРАЛ БУД» про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та доказів, щодо доцільності та необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Наведені заявником твердження не свідчать та не підтверджують наявність обставин, що невжиття зазначених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ТОВ «ЦЕНТРАЛ БУД» про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦЕНТРАЛ БУД» про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст. ст. 254-259 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 07.06.2023.

Суддя Е.В. Зекунов