РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2023 Справа № 910/318/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп"
простягнення 95196,93 грн збитків
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" 95196,93 грн збитків в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було відшкодовано замовникам перевезення за маршрутом смт.Нова Ушиця-с.Соколівське-м.Дніпро вартість втраченого/пошкодженого у ДТП вантажу на загальну суму 95196,93 грн, внаслідок чого позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача, як безпосереднього перевізника, зазначених коштів в порядку регресу з посиланням на норми ст.ст.924, 1191 Цивільного кодексу України та ст.ст.308, 314, 224, 225, 228 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/318/23; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

06.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив. Зазначив, що після повідомлення позивача про ДТП відповідач не отримав від замовника жодних інструкцій щодо доставки та повернення вантажу, і на даний час вантаж перебуває на зберіганні у відповідача. За твердженнями відповідача, саме бездіяльність позивача призвела до тих обставин, що вантаж не був реалізований, а посилання позивача на те, що поставка товару неможлива у зв`язку із втратою товару якісних характеристик не підтверджені документально.

Також відповідач у відзиві на позов посилається на відсутність в матеріалах справи претензій, на підставі яких позивачем були компенсовані втрати Приватного підприємства "Дживальдіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авідаль", відсутня будь-яка інформація про відмову від вантажу та відсутні акти, складання яких передбачено Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, які б підтверджували факт завдання позивачу збитків на суму 95196,93 грн.

06.02.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" про стягнення 57241,25 грн, з яких 40500,00 грн за надані послуги з перевезення вантажу, 6000,00 грн плати за простій, 2460,43 грн інфляційних втрат, 8280,82 грн штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2023 у справі №910/318/23 зустрічну позовну заяву було залишено без руху та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротеп" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали надати суду документи, які підтверджують відправлення відповідачу за зустрічним позовом копій зустрічної позовної заяви і доданих до неї документів (касовий чек, розрахункову квитанцію, накладну тощо).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" повернуто без розгляду, оскільки позивачем за зустрічним позовом не були усунуті недоліки зустрічної позовної заяви.

21.03.2023 на електронну адресу суду та 24.03.2023 засобами поштового зв`язку надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" про стягнення 57241,25 грн, з яких 40500,00 грн за надані послуги з перевезення вантажу, 6000,00 грн плати за простій, 2460,43 грн інфляційних втрат, 8280,82 грн штрафних санкцій разом із заявою про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" про поновлення строку для подання зустрічного позову відмовлено, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" повернуто заявнику.

13.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Заперечень проти відповіді на відзив відповідач не надав, своїм правом не скористався.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД", як перевізником, та Приватним підприємством "Дживальдіс", як замовником, було укладено заявку на виконання перевезення вантажу автомобільним транспортом №19-09/22 від 19.09.2022, відповідно до умов якої перевізник зобов`язався подати під завантаження технічно справний рухомий склад та здійснити перевезення вантажу (молочної продукції вагою 14511,36 кг) автомобільним транспортом за маршрутом: смт.Нова Ушиця (вул.Гагаріна, 68) - с.Соколівське, м.Дніпро - м.Запоріжжя; дата та місце завантаження 21.09.2022 смт.Нова Ушиця (вул.Гагаріна, 68); дата, місце розвантаження 22.09.2022-23.09.2022, 1) с.Соколівське (вул.Автолюбителів, 13), 2) перевантаження у м.Дніпро, 3) м.Запоріжжя (вул.Базова, 11).

Також 19.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД", як перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авідаль", як замовником, укладено заявку на виконання перевезення вантажу автомобільним транспортом №18-09/22 від 19.09.2022, відповідно до умов якої перевізник зобов`язався подати під завантаження технічно справний рухомий склад та здійснити перевезення вантажу (молочної продукції вагою 1292,60 кг) автомобільним транспортом за маршрутом: смт.Нова Ушиця - с.Соколівське - м.Дніпро; дата та місце завантаження 21.09.2022 смт.Нова Ушиця (вул.Гагаріна, 68); дата, місце розвантаження 22.09.2022-23.09.2022, 1) с.Соколівське (вул.Автолюбителів, 13), 2) перевантаження біля с.Кринички, 3) м.Дніпро (вул.Робітнича, 23В), 4) перевантаження у м.Дніпро.

20.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротеп", як перевізником, укладено заявку-договір на виконання перевезення вантажу автомобільним транспортом №04/21/09 (заявка №04/21/09), а саме: молочної продукції вагою до 20 т автомобільним транспортом за маршрутом: смт.Нова Ушиця (вул.Гагаріна, 68) - с.Соколівське - м.Дніпро - м.Запоріжжя; дата завантаження 21.09.2022; адреси розвантаження: 1) с.Соколівське (вул.Автолюбителів, 13), 2) перевантаження біля с.Кринички, 3) м.Дніпро (вул.Краснопільська, 15), 4) перевантаження у м.Дніпро, 5) м.Запоріжжя (вул.Базова, 11), марка та номер автомобіля DAF НОМЕР_3, номер напівпричепу НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 .

Згідно п.п.1.5, 1.6, 1.7 заявки №04/21/09 перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачеві, вантаж, не виданий вантажоодержувачу після спливу строку його доставки, та/або порушення температурного режиму необхідного для даного типу товару у відповідності до вимог заявки, вважається втраченим, за несхоронне перевезення вантажу перевізник відшкодовує збитки в таких розмірах: а) за втрату або недостачу вантажу - у розмірі дійсної вартості втраченого або невистачаючого вантажу по кожному окремому автомобілю; б) за ушкодження або псування вантажу - у розмірі тієї суми, на яку знизилася його вартість; в) передбаченим п.1.6 - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, г) за застосування до замовника штрафних санкцій вантажовідправником/вантажоотримувачем - у розмірі дійсних штрафних санкцій.

Як стверджує позивач у позовній заяві, за його дорученням, автомобіль DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом Schmitz Sko24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який наданий для перевезення вантажу відповідачем за заявкою №04/21/09, було завантажено молочною продукцією Приватного підприємства "Дживальдіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Авідаль", що підтверджується видатковими накладними №Джв00016215 від 23.09.2022 на загальну суму 129573,48 грн; №Джв00016216 від 23.09.2022 на загальну суму 14124,00 грн; №Джв00016331 від 24.09.2022 на загальну суму 180009,18 грн; №Джв00016333 від 24.09.2022 на загальну суму 39802,32 грн; №АВ000017564 від 23.09.2022 на загальну суму 8193,66 грн; №АВ000017562 від 22.09.2022 на загальну суму 1426,50 грн; №AB000017566 від 22.09.2022 на загальну сулу 4344,00 грн; №Джв00016134 від 23.09.2022 на загальну суму 71754,12 грн.

22.09.2022 о 12 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAF реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом Schmitz Sko24, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автомобільній дорогі М-30 Стрий - Кропивницький - Знам`янка, перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху вибухнуло переднє ліве колесо, в результаті чого здійснив з`їзд до кювету, чим порушив вимоги пунктів 2.3а Правил дорожнього руху (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантаж), а відтак, скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №055878 від 22.09.2022. Автомобіль DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначені обставини встановлені у постанові Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі №392/1161/22.

22.09.2022 відповідач проінформував позивача про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася при перевезенні вантажу за заявкою №04/21/09.

Листом у відповідь позивач проінформував відповідача про необхідність доставки товару у крайню торгову точку - м.Запоріжжя, 23.09.2022 до 17-30.

26.09.2022 відповідачем направлено на адресу відповідача лист №26/09 про надання подальших інструкцій щодо доставки товару вантажоодержувачам.

Листом за №26-09/7/22 від 26.09.2022 позивач повідомив відповідача про необхідність доставки товару у крайню торгову точку - м.Запоріжжя, 23.09.2022 до 17-30. У вказаному листі позивачем також зазначено про те, що подальші інструкції уже надавалися 22.09.2022, проте зворотної відповіді (на інструкції) від перевізника не надходило, а згідно інформації від вантажоодержувачів, частина товару пошкоджена, частина товару не передана взагалі.

26.09.2022 Приватним підприємством "Дживальдіс" було виставлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" претензію №26-09-152 про відшкодування збитків у загальному розмірі 81232,52 грн за пошкоджений та втрачений товар.

27.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Авідаль" було виставлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" претензію №27-09/7/22 від про відшкодування збитків за втрачений товар на загальну суму 13964,41 грн.

27.09.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією №27-09/1/22 від 27.09.2022 про відшкодування збитків у загальному розмірі 95196,93 грн.

27.09.2022 на адресу позивача надійшла претензія відповідача №27/09 від 27.09.2022 про оплату перевезення вантажу та простою автомобіля з 25.09.2022 по 28.09.2022 на загальну суму 46500,00 грн.

30.09.2022 на адресу відповідача позивачем було надіслано відповідь на претензію №30-09/7/22 від 30.09.2022, згідно якої позивач зауважив, що відповідачем не надано товаросупровідних документів на товар (товарно-транспортні накладні, податкові накладні, рахунки- фактури), як це передбачено умовами договору, у зв`язку з чим строк оплати за надані послуги не настав.

Оскільки, за твердженнями позивача, станом на 13.10.2022 жодних дій щодо повернення швидкопсувного вантажу, який не було передано кінцевим вантажоодержувачам, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю "Омега" (за видатковою накладною №Джв00016134 від 23.09.2022 на суму 71754,12 грн), ФОП Новікову Олександру Сергійовичу (№АВ000017562 від 22.09.2022 на суму 1426,50 грн), Товариству з обмеженою відповідальністю "Спарта 2015" (№АВ000017566 від 22.09.2022 на суму 4344,00 грн), ФОП Лаврику Олегу Володимировичу (№АВ000017566 від 22.09.2022 на суму 8193,66) на загальну суму 85718,53 грн відповідач не вчинив та не відшкодував вартість пошкодженого у ДТП товару на суму 9478,00 грн, а всього на суму 95196,93 грн, засобами поштового зв`язку на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" позивачем було надіслано претензію про відшкодування збитків №13-10/8/22 від 13.10.2022, яку відповідач залишив без відповіді.

15.12.2022 позивач оплатив Приватному підприємству "Дживальдіс" збитки за втрату та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, що підтверджується платіжним дорученням №883 від 15.12.2022 року на загальну суму 81232,52 грн з призначенням платежу: "Оплата претензії про стягнення збитків №26-09-152 від 26.09.2022 без ПДВ".

Крім того, 15.12.2022 позивач здійснив оплату спричинених збитків Товариству з обмеженою відповідальністю "Авідаль" за втрату та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, що підтверджується платіжним дорученням №882 від 15.12.2022 на загальну суму 13964,41 грн з призначенням платежу: "Оплата претензії про стягнення збитків №27-09/7/22 від 27.09.2022 без ПДВ".

Отже, оскільки за твердженнями позивача, в результаті ДТП, що сталося 22.09.2022 частина товару на загальну суму 9478,40 грн, який перевозився відповідачем, зазнала пошкоджень, а частина товару на загальну суму 85718,53 грн не була передана вантажоодержувачам взагалі, і позивачем відшкодовано замовникам перевезення - Приватному підприємству "Дживальдіс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Авідаль" 95196,93 грн збитків, то позивач вказує на наявність підстав для відшкодування таких збитків відповідачем у порядку регресу.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі.

За змістом ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Таким чином, в силу положень ст.909 Цивільного кодексу України та ст.307 Господарського кодексу України між Товариством з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротеп" існують правовідносини щодо перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Згідно частин 1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За ч.1 ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п.6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18, п.49 постанови Верховного Суду від 10.01.2022 у справі 910/3338/22).

Зважаючи на зазначені правові норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Згідно з ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 314 Господарського кодексу України встановлено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

Згідно правової позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №907/603/17, вищевказані норми передбачають принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони.

Відповідно до ч.2 ст.308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання заявок №18-09/22 від 19.09.2022 та №19-09/22 від 19.09.2022, укладених позивачем з Приватним підприємством "Дживальдіс" та з Товариством з обмеженою відповідальністю "Авідаль" (кінцева дата доставки вантажу - 23.09.2022), між позивачем та відповідачем було складено та підписано заявку-договір №01/21/09 про перевезення молочної продукції у кількості до 20 т за маршрутом смт.Нова Ушиця (вул.Гагаріна, 68) - с.Соколівське - м.Дніпро - м.Запоріжжя, дата завантаження 21.09.2022, адреси розвантаження: 1) с.Соколівське (вул.Автолюбителів, 13), 2) перевантаження біля с.Кринички, 3) м.Дніпро (вул.Краснопільська, 15), 4) перевантаження у м.Дніпро, 5) м.Запоріжжя (вул.Базова, 11), марка та номер автомобіля DAF НОМЕР_3, номер напівпричепу НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 .

Проте, прийнятий до перевезення вантаж відповідач одержувачам вантажу в повному обсязі не доставив.

22.09.2022 о 12 годині сталася ДТП за участю автомобіля DAF реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом Schmitz Sko24, реєстраційний номер НОМЕР_1 на автомобільній дорогі М-30 Стрий - Кропивницький - Знам`янка. Водія відповідача ОСОБА_1 згідно постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі №392/1161/22 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а автомобіль DAF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження.

Обставини прийняття відповідачем до перевезення переліченого позивачем товару та факт ДТП сторонами не заперечуються.

Внаслідок зазначеного ДТП було пошкоджено товар, який перевозився в автомобілі DAF реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом Schmitz Sko24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим отримувачами вантажу складені акти, копії яких наявні в матеріалах справи.

Товар, який не було прийнято вантажоодержувачами, виходячи з листування сторін, позивачу не повернуто, внаслідок чого згідно умов заявки №04/21/09 вантаж, не виданий вантажоодержувачу після спливу строку його доставки, вважається втраченим.

На підставі претензій вантажовідправників про стягнення збитків №26-09-152 від 26.09.2022 та №27-09/7/22 від 27.09.2022 позивач 15.12.2022 відшкодував Приватному підприємству "Дживальдіс" 81232,52 грн та 13964,41 грн Товариству з обмеженою відповідальністю "Авідаль" за втрату та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, що підтверджується платіжними дорученням від 15.12.2022 №883 та №882.

Тобто позивачем відшкодовано фактичним замовникам перевезення суму збитків, які завдані внаслідок ДТП при перевезенні товару, а крім того, з огляду на відсутність дій відповідача щодо повернення решти товару, позивачем відшкодовано замовникам його вартість.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних елементів складу господарського правопорушення, а саме протиправної поведінки особи (порушення зобов`язання), шкідливого результату такої поведінки - наявність збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками. Вина перевізника - відповідача в даному випадку, презюмується, у зв`язку з чим наявні всі підстави для відшкодування позивачу понесених останнім збитків.

Приписами ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 228 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Доводи відповідача, наведені останнім у відзиві на позов, спростовуються наявними в матеріалах справи документами, а отже відхиляються судом як необґрунтовані. Вантаж, який перевозив відповідач за спірним перевезенням був таким, що швидко псується, а тому суд критично ставиться до тверджень відповідача про зберігання ним зазначеного вантажу по теперішній час.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" 95196,93 грн збитків в порядку регресу.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп" (02105, місто Київ, вулиця Павла Усенка, будинок 8, ідентифікаційний код 21496904) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Диліжанс ЖД" (01030, місто Київ, вулиця Пирогова, будинок 6А, ідентифікаційний код 41121825) 95196 (дев`яносто п`ять тисяч сто дев`яносто шість) грн 93 коп. збитків в порядку регресу та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова