ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 Справа № 917/477/23

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» AT «Укрзалізниця» (пр-т. Повітрофлотський, 11/15, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ ВП: 40081347)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» (вул. Олександра Халаменюка, 5-А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, )

про стягнення 121 804,11 грн.,

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» AT «Укрзалізниця» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» про стягнення пені, що нарахована у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 5 Л/НКМ-22336п/НЮ (за порушення строків сплати суми попередньої оплати в розмірі 50 % вартості Товару) у загальній сумі 121 804,11 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

З метою повідомлення учасників справи про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу, що підтвержується матеріалами справи.

Ухвала у даній справі, що скерована відповідачу, отримана ним 10.04.23, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, відзив на позов не надав.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/477/23.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається в матеріал справи, 15 квітня 2022 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - AT «Укрзалізниця» та/або Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» (далі - ТОВ «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» та/або Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 5 Л/НКМ-22336п/НЮ (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з ДСТУ 4121-2002) (далі - Товар).

Розділом 2 Договору визначена ціна та умови розрахунків.

Ціна Договору складається з сукупної вартості Товару відповідно до Специфікації на Товар (Додаток 1 до Договору) та вартості послуг щодо організації навантаження Товару (у разі їх надання) відповідно до Специфікацій (Додаток 3 до Договору) та становить: вартість Товару - 8 310 000,00 грн без ПДВ, вартість послуг щодо організації навантаження Товару - 488 300,93 грн, у тому числі ПДВ 81 383,49 грн, загальна ціна Договору складає 8 798 300,93 грн (пункт 2.1. Договору).

Оплата вартості Товару здійснюється Покупцем у такому порядку:

- сума попередньої оплати в розмірі 50 (п`ятдесят) % вартості Товару, яка становить 4 155 000,00 грн без ПДВ сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний в реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Сторонами цього Договору (п. 2.4.1. Договору);

- після здійснення відвантаження Товару на 80 (вісімдесят) % суми попередньої оплати відповідно до підпункту 2.4.1 цього Договору, Покупець зобов`язаний сплатити решту 50 (п`ятдесят) % вартості Товару, яка становить 4 155 000,00 грн без ПДВ на поточний рахунок Продавця, вказаний в реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку (п. 2.4.2. Договору).

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за порушення Покупцем строків оплати за Товар та/або послуги щодо організації навантаження Товару, визначених пунктами 2.4, 2.5 цього Договору, Продавець має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання, за кожен день прострочення.

Строк дії Договору до 31.12.2022 але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Отже, кінцевою датою сплати попередньої оплати в розмірі 4 155 000,00 грн (без ПДВ) є 22.04.2022 (15.04.2022 дата підписання Договору + 5 банківських днів).

Позивач вказує, що в порушення умов пункту 2.4.1. Договору протягом 5 (п`яти) банківських днів (тобто з 18.04.2022 по 22.04.2022) ТОВ «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» не було проведено попередню оплату у сумі 4 155 000,00 грн (без ПДВ), оплата відбулася лише 08.06.2022 згідно з платіжним дорученням від 08.06.2022 № 33, що підтверджується випискою по рахунку від 08.06.2022.

Таким чином, зазначає позивач, ТОВ «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» неналежно виконано умови Договору в частині здійснення першої попередньої оплати, чим порушено вимоги пункту 2.4. розділу 2 Договору.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором ТОВ «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» нараховано пеню за порушення строків сплати суми попередньої оплати у загальній сумі 121 804,11 грн.

З метою досудового врегулювання спору, беручи до уваги розділ 6.1. Договору, філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця (далі - філія «ЦЗВ») звернулася до Відповідача з претензією від 19.08.2022 № ЦЗВ-20/2241 з вимогою сплатити пеню, проте, з боку Відповідача зазначена претензія залишена без задоволення. Відмовляючи у задоволенні претензії, Відповідач посилався на настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: введення 24.02.2022 на всій території України воєнного стану у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.

Вважаючи твердження Відповідача у відповіді на претензію необгрунтованими, позивач направив відповідачу лист від 18.11.2022 № ЦЗВ- 20/3203, в якому повідомлялося про безпідставність таких тверджень та звернувся з даним позовом до суду з матеріально правовою вимогою про стягнення вказаної суми.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Згідно з ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України)). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов`язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу від 15.04.2022.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ч.1 ст. 193 ГК України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Так, на виконання умов договору, а саме: п. 2.4. відповідач повинен був здійснити попередню оплату в розмірі 50 % вартості Товару, яка становить 4 155 000,00 грн без ПДВ, на поточний рахунок Продавця, вказаний в реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Сторонами Договору, тобто в строк до 22.04.2022 включно.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач виконав вказане зобов`язання з простроченням, оскільки оплата відбулася лише 08.06.2022 згідно з платіжним дорученням від 08.06.2022 № 33, що підтверджується випискою по рахунку від 08.06.2022. Доказів, які б дали змогу дійти протилежних висновків відповідачем до суду не надано, що й не заперечується самими сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за порушення Покупаєм строків оплати за Товар та/або послуги щодо організації навантаження Товару, визначених п. 2.4. 2.5 цього Договору. Продавець має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання, за кожен день прострочки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зокрема, факт виконання відповідачем свого обов`язку з попередньої оплати товару з простроченням, у позивача виникло право вимоги щодо стягнення пені в розмірі 121 804,11 грн за визначений позивачем період з 23.04.2022 по 07.06.2022, яку суд вважає обґрунтованою.

Щодо посилання відповідача у відповіді на претензію на настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: введення 24.02.2022 на всій території України воєнного стану у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, то суд погоджується з твердженням позивача про необгрунтованість таких посилань з огляду на таке:

- спірний Договір був укладений під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, у зв`язку з чим ТОВ «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» усвідомлював та повинен був усвідомлювати можливість настання негативних комерційних ризиків здійснення власної господарської діяльності;

- належним способом підтвердження настання для суб`єкта господарської діяльності форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є саме відповідний сертифікат (висновок), виданий ТПП України або регіональними ТПП;

- за відсутності належних доказів настання дії непереборної сили (форс-мажорних обставин), які унеможливили виконання зобов`язання у строки, передбачені Договором, в силу положень ст. 218 ГК України не вбачається правових підстави для звільнення ТОВ «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» (як суб`єкта господарювання) від відповідальності.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими що підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОГО РЕМОНТУ ТА БУДІВНИЦТВА» (вул. Олександра Халаменюка, 5-А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» AT «Укрзалізниця» (пр-т. Повітрофлотський, 11/15, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ ВП: 40081347) штрафні санкції (пеню) у сумі 121 804,11 грн., а також 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.06.2023р.

Суддя Киричук О.А.