ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р. Справа №909/286/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Орищин Г.В.,

Скрипчук О.С.

Секретар судового засідання: Чудяк Х.В.

за участю представників сторін:

від позивача:не з`явився,

від відповідача: Кондур Х.В.,

від ДВС:не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івано-Франківської області за вих.№6509 від 10.03.2023 (вх. № 01-05/806/23 від 17.03.2023)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2023 (повний текст ухвали 21.02.2023)

про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про опис та арешт майна боржника у справі

у справі № 909/286/19 (суддя Рочняк О.В.)

за позовом: Надвірнянської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРУМОК"

про розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна від 16.08.2010 та виселення із займаного приміщення

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2023 у справі № 909/286/19 скаргу ТОВ "Струмок" №455/12-22 від 30.12.2022 (вх.№3/23 від 02.01.2023) про визнання протиправними дій державного виконавця задоволено. Визнано протиправними дії державного виконавця Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бабчук Оксани Михайлівни щодо винесення 24.11.2022 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №69380213 під час примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №909/286/19 від 06.01.2022. Скасовано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену 24.11.2022 у виконавчому провадженні №69380213 під час примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №909/286/19 від 06.01.2022 державним виконавцем Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бабчук Оксаною Михайлівною.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, вказав, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №69380213 від 24.11.2022 винесена державним виконавцем з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а відповідно скарга ТОВ "СТРУМОК" на дії державного виконавця підлягає до задоволення.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Надвірнянський відділ державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івано-Франківської області оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга за вих.№6509 від 10.03.2023 (вх. № 01-05/806/23 від 17.03.2023) надійшла на поштову адресу суду 17.03.2023. В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2023 у справі № 909/286/19.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції була винесена із порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, відтак, підлягає скасуванню з огляду на те, що боржником ТОВ «СТРУМОК» у своєму поясненні зазначено, що ТОВ «СТУМОК» виконало наказ Господарського суду від 06.01.2022 року повністю. При цьому, у складі ЦКМ котельні, що є об`єктом за договором оренди цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна від 16.01.2010 року ТОВ «СТРУМОК» зазначає та свідчить про повне фактичне виконання вказаного наказу шляхом надіслання на адресу Надвірнянської міської ради Актів приймання - передачі (повернення) приміщень, споруд та обладнання, що входять до складу ЦМК опалювальної котельні, у якому зазначено про передачу об`єкту оренди виключно з невід`ємними покращеннями, які підтверджені висновком експерта №16/21 від 18.02.2022 року. Згідно з яким, твердопаливні котли у кількості 3 штуки сірого кольору з маркуванням Е-1, 0-0,9 Р3, Е-1,0-0,9-3 (М36884Пc) та Е - 1,0-0,9 Р-3 (М36884ПC), відносяться до невід`ємних покращень ЦМК котельні, та є власністю Надвірнянської міської ради.

Надвірнянська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРУМОК" були належним чином повідомлені про розгляд справи, правом на подання відзиву не скористались.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.03.2023 вказану справу передано колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Орищин Г.В. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івано-Франківської області на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2023 у справі № 909/286/19 та призначено розгляд справи на 29.05.2023.

В судовому засіданні 29.05.2023 представник відповідача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги. Апелянт та позивач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

11.07.2022 державним виконавцем Надвірнянського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69380213 з виконання наказу №909/286/19 від 06.01.2022 про виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна та зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду (т. 6, а.с.175).

Також, 11.07.2022 державним виконавцем Надвірнянського ВДВС винесено постанову про визначення для боржника - ТОВ "СТРУМОК" розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 172 грн 60 коп. грн (т.6, а.с. 173) та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 26 000 грн (т.6, а.с.171).

28.07.2022 державним виконавцем Надвірнянського ВДВС при примусовому виконанні наказу Господарського суду Івано-Франківської області №909/286/19 від 06.01.2022 про виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9, м. Надвірна за участю представника стягувача здійснено вихід на місце виконання за вищевказаною адресою та встановлено, що боржником - ТОВ "СТРУМОК" рішення щодо виселення із орендованого цілісного майнового комплексу котельні у добровільний термін не виконано, за результатами чого складено акт державного виконавця (т.6, а.с. 169).

13.10.2022 до Надвірнянського ВДВС (м. Івано-Франківськ) від Надвірнянської міської ради надійшов лист №696/04-22/09 від 12.10.2022 (вх.№5322) про здійснення виконавчих дій щодо виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна (т. 6, а.с. 166).

13.10.2022 державним виконавцем Надвірнянського ВДВС у виконавчому провадженні №69380213 винесено постанову про залучення працівників Надвірнянського районного відділу патрульної поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавця/ів та залучених осіб при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 24.10.2022 о 10:00 год. в м. Надвірна, вул. Княгині Ольги, буд. 3 (т. 6, а.с. 168).

20.10.2022 до Надвірнянського ВДВС від ТОВ "СТРУМОК" надійшла заява №402/10-22 від 20.10.2022 (вх.№5469 від 21.10.2022) про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №69380213 (т. 6, а.с. 149) та заява №403/10-22 від 20.10.2022 (вх.№5468 від 21.10.2022) про приєднання до матеріалів виконавчого провадження №69380213 додаткових матеріалів та закінчення виконавчого провадження (т. 6 а.с.150-165).

На підставі клопотання ТОВ "СТРУМОК" №404/10-22 від 20.10.2022 (вх.№5467 від 21.10.2022) про відкладення виконавчих дій у зв`язку з перебуванням директора ТОВ "СТРУМОК" Янцюк О.Й. з 22.10.2022 до 06.11.2022 за кордоном України (т. 6, а.с. 148), державним виконавцем Надвірнянського ВДВС 21.10.2022 винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №909/286/19 від 06.01.2022 про виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна по 04.11.2022 (т. 6, а.с. 147).

25.10.2022 до Надвірнянського ВДВС від ТОВ "СТРУМОК" надійшла заява №403/10-22 від 20.10.2022 (вх.№5514 від 25.10.2022) про приєднання до матеріалів виконавчого провадження №69380213 додаткових матеріалів та закінчення виконавчого провадження (т. 6 а.с.126-145).

02.11.2022 до Надвірнянського ВДВС від Надвірнянської міської ради надійшов лист №726/04-22/09 від 01.11.2022 про здійснення виконавчих дій щодо виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна та повідомлення про дату та час проведення виконавчих дій Надвірнянську міську раду (т. 6, а.с. 125).

17.11.2022 державним виконавцем Надвірнянського ВДВС винесено постанову про залучення працівників Надвірнянського районного відділу патрульної поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавця/ів та залучених осіб при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 24.11.2022 о 10:00 год. в м. Надвірна, вул. Княгині Ольги, буд. 3 (т. 6, а.с. 124).

24.11.2022 державним виконавцем Надвірнянського ВДВС при примусовому виконанні наказу Господарського суду Івано-Франківської області №909/286/19 від 06.01.2022 про виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9, м. Надвірна ТОВ "СТРУМОК", в особі представника Кондур Х.В., виселено із орендованого ним ЦМК котельні, про що складено акт, який підписано представниками сторін із поясненнями та зауваженнями (т. 6, а.с. 120- 122).

Так, у письмових поясненнях до акту представник стягувача констатувала факт присутності трьох об`єктів (обладнання - котли сірого кольору) в приміщенні котельні, яка є власністю Надвірнянської міської ради; вказані об`єкти не є власністю міської ради, на її балансі не знаходяться, не приймалися за актом приймання-передачі; зазначені об`єкти є рухомим майном, яке належить боржнику ТОВ "СТРУМОК", що не було у встановлений термін звільнено та вивезено боржником (т. 6, а.с. 121).

У письмових поясненнях представник боржника зазначила, що наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 06.01.2022 №909/286/19 виконано ТОВ "СТРУМОК" повністю. Серед іншого вказала, що відповідно до актів приймання - передачі, які підтверджені висновками експерта, обладнання, приміщення та споруди, зокрема встановлені твердопаливні котли, які є у приміщенні ЦМК котельні передано стягувачу - Надвірнянській міській раді; твердопаливні котли в кількості 3-х шт. відносяться до невід`ємних покращень ЦМК котельні та є власністю Надвірнянської міської ради (т. 6, а.с.120).

З пояснень представника скаржника - ТОВ "СТРУМОК" та державного виконавця Бабчук О.М. судом попередньої інстанції з`ясовано, що 24.11.2022 після складення акту про виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9, м. Надвірна державним виконавцем встановлено, що в приміщенні за вказаною вище адресою знаходиться рухоме майно, у зв`язку з чим нею на підставі ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника - ТОВ "СТРУМОК", відповідно до якої накладено арешт на майно: об`єкти (обладнання) котли металічні сірого кольору в кількості 3 шт., що належать боржнику - ТОВ "СТРУМОК" (т. 6, а.с. 113-114).

Відповідно до положень статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із частинами першою та другою ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону піддягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII та Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до аналізу положень Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, норми даної Інструкції доповнюють та/або розширюють умови та порядок здійснення заходів примусового виконання.

У відповідності до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (ч.І ст.5 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно із статтею 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За приписами ч.1 ст.13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За правилом пункту 6 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про виконавче провадження, якою державний виконавець керувався при винесенні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Враховуючи зазначене, арешт є заходом забезпечення виконавчого провадження, спрямованим на реальне виконання рішення, предметом виконання якого є вимога майнового характеру. В той же час, у виконавчому провадженні №69380213 виконується рішення про виселення із орендованого цілісного майнового комплексу котельні, тобто вимога немайнового характеру.

Разом з цим, положеннями статті 66 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано порядок виконання рішення про виселення боржника.

Так, частинами першою - восьмою зазначеної статті Закону визначено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово (1). Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення (2). Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі (3). Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції (4). Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем (5). Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом (6). Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини. Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику. У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном (7). Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення (8).

Крім цього, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

У рішенні "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року). Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року (980_086), серія А, № 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У справі "Глоба проти України" Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. Суд враховує, що обов`язковим елементом примусового виконання судового рішення є стадія, коли боржник вправі виконати таке судове рішення, що набрало законної сили, у добровільному порядку у спосіб, що відповідає змісту рішення, але за волею та за участі боржника. Таким правом боржник у зазначеному провадженні не скористався, що виключає наявність підстав для висновку про добросовісність та правомірність його дій.

Судом встановлено, що примусове виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.01.2022 у справі №909/286/19 про виселення ТОВ "СТРУМОК" із орендованого цілісного майнового комплексу котельні по вул. Княгині Ольги, 9 у м. Надвірна відбувалося за участю представника боржника, відтак правові підстави для застосування у цьому випадку ч.5 ст.66 Закону України "Про виконавче провадження", а саме - проведення опису майна, у державного виконавця були відсутні.

Відповідно до ч.8 ст.66 Закону України Про виконавче провадження акт державного виконавця складається за наслідками виконання рішення про виселення боржника.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, після складення акту про виселення від 24.11.2022, що свідчить про фактичне виконання рішення суду, державний виконавець повинна була винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону.

Отже, враховуючи, що норми ст.66 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачають арешту виявленого майна та те, що жодних належних та допустимих доказів того, що майно, на яке державним виконавцем накладено арешт, належить боржнику - ТОВ "СТРУМОК" матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №69380213 від 24.11.2022 винесена державним виконавцем з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а відповідно скарга ТОВ "СТРУМОК" на дії державного виконавця підлягає до задоволення

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В силу положень ст. 129, 130 ГПК України судовий збір покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 255, 269, 270, 271, 280, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івано-Франківської області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2023 у справі №909/286/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.06.2023.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Орищин Г.В.