ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/462/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Патар" (33024, м. Рівне, вул. Млинівська, 23Б, ), Україна

до відповідача KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія

про визнання контракту частково недійсним та стягнення заборгованості в сумі 23 749,64 євро

у судове засідання учасники справи не забезпечили явку уповноважених сторін

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Приватне підприємство "Патар" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до KaroElite SL, Іспанія, про визнання недійсним розділу 11 (арбітраж) контракту №10 від 28.01.2019 року укладеного між позивачем та відповідачем, а також стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом №10 від 28.01.2019 у розмірі 20 187,24 євро, неустойки у розмірі 3 562,40 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 08.06.2021 року разом складає 785 592,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за контрактом №10 від 28.01.2019, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 23 749,64 євро та визнати недійсним пункт 11 (арбітраж) контракту №10 від 28.01.2019.

Ухвалою від 11.06.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Приватного підприємства "Патар" до відповідача KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія, про визнання контракту частково недійсним та стягнення заборгованості в сумі 23 749,64 євро.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2022, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Патар" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11.06.2021 у справі № 918/462/21 - задоволено. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 11.06.2021 у справі № 918/462/21 скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою від 28.02.2022, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.06.2022. Зобов`язано Приватне підприємство "Патар" в строк до 25.03.2022 направити суду нотаріально засвідченого перекладу на іспанську мову: ухвалу Господарського суду Рівненської області від 28.02.2022 (3 примірники); прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів з додатками та підтвердження про вручення документа з додатками (по 3 примірники); матеріали позовної заяви з доданими до неї документами; короткий виклад документа, що підлягає врученню (3 примірники) для направлення Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional для вручення. Зупинено провадження у справі № 918/462/21 до виконання судового доручення про вручення судових документів "KaroElite SL" (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), чи повідомлення про неможливість такого виконання. Зупинено провадження у справі № 918/462/21 до виконання судового доручення про вручення судових документів "KaroElite SL" (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), чи повідомлення про неможливість такого виконання.

25 березня 2022 року на адресу суду від представника Приватного підприємства "Патар" адвоката Голуба В.А. надійшла заява про продовження процесуального строку на подачу нотаріально засвідченого перекладу процесуальних документів до 06.04.2022.

Ухвалою від 25.03.2022 провадження у справі № 918/462/21 поновлено.

Ухвалою від 28.03.2022 заяву Приватного підприємства "Патар" про продовження процесуального строку на подачу нотаріально засвідченого перекладу процесуальних документів задоволено. Продовжено Приватну підприємству "Патар" процесуальний строк на подачу нотаріально засвідченого перекладу процесуальних документів до 06.04.2022.

Ухвалою від 29.03.2022 провадження у справі № 918/462/21 зупинено до виконання судового доручення про вручення судових документів "KaroElite SL" (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), чи повідомлення про неможливість такого виконання.

Ухвалою від 21.06.2022, зокрема, поновлено провадження у справі № 918/462/21. Відкладено підготовче засідання на "18" жовтня 2022 р. на 13:20 год. Повідомлено сторін, що судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №10. Зобов`язано Приватне підприємство "Патар" в строк до 08.07.2022 направити суду нотаріально засвідчений переклад на іспанську мову: ухвалу Господарського суду Рівненської області від 21.06.2022 (3 примірники); прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів з додатками та підтвердження про вручення документа з додатками (по 3 примірники); короткий виклад документа, що підлягає врученню (3 примірники) для направлення Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional для вручення. Після надходження від Приватного підприємства "Патар" витребуваних документів, направити їх до Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional для вручення KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778). Провадження у справі № 918/462/21 зупинено до виконання судового доручення про вручення судових документів "KaroElite SL" (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), чи повідомлення про неможливість такого виконання.

Ухвалою від 18.10.2022 поновлено провадження у справі №918/462/21. Закрито підготовче провадження у справі №918/462/21. Закрито підготовче провадження у справі №918/462/21. Призначено розгляд справи по суті на 30.05.2023. Зобов`язано Приватне підприємство "Патар" в строк до 04.11.2022 (включно) направити суду нотаріально засвідчений переклад на іспанську мову: ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 (3 примірники); прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів з додатками та підтвердження про вручення документа з додатками (по 3 примірники); короткий виклад документа, що підлягає врученню (3 примірники) для направлення Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional для вручення. Провадження у справі № 918/462/21 зупинено до виконання судового доручення про вручення судових документів "KaroElite SL" (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), чи повідомлення про неможливість такого виконання.

04 листопада 2022 року після надходження 01.11.2022 від Приватного підприємства "Патар" витребуваних документів, судом направлено їх до Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional для вручення KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778).

24 травня 2023 року на адресу суду від Міністерства юстиції Іспанії надійшли документи щодо вручення відповідачу судових або позасудових документів.

30 травня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без участі останнього.

Ухвалою від 30.05.2023 поновлено провадження у справі № 918/462/21.

У судове засідання 30.0.52023 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Судом встановлено, що на адресу суду від Міністерства юстиції Іспанії надійшли документи щодо вручення відповідачу судових або позасудових документів.

Порядок передачі судових та позасудових документів регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах, вчиненої у Гаазі 15.11.1965 року (далі - Конвенція 1965 року).

Частина 2 ст. 15 Конвенції 1965 року визначає, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що Приватне підприємство "Патар" просить стягнути заборгованість, а також частково визнати недійсним Контракт №10 від 28.01.2019, укладений з нерезидентом, у якого, як підтвердив позивач, відсутнє представництво в Україні - KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія.

На виконання Контракту позивач здійснив поставку продукції, за яку відповідач розрахувався частково. Сума боргу відповідача перед позивачем складає 20 187,24 євро, а загальна сума неустойки за час прострочки по оплаті поставленої продукції становить 3562,40 євро, що разом складає 23 749,64 євро.

У розділі 11 Контракту передбачено, що місцем вирішення спорів буде Віденський Міжнародний арбітражний суд (в англомовновному варіанті Контракту - Vienna International Arbitration Court).

Як вбачається з відповіді австрійської адвокатської компанії "Huber Swoboda Oswald Aixberger Rechtsanwдlte GmbH" від 17 травня 2021 року, суд, який зазначений в пункті 11 Контракту №10 від 28.01.2019, не існує. Існує лише "Віденський Міжнародний Арбітражний Центр" (англійською мовою "Vienna International Arbitral Centre").

За відсутності можливості звернутися до суду, що зазначений у Контракті, для вирішення спору щодо стягнення з відповідача заборгованості по Контракту, позивач звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом про визнання Контракту частково недійсним та стягнення заборгованості. У позовній заяві Позивачем наведено обґрунтування причин звернення саме до Господарського суду Рівненської області за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Північно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 918/462/21 дійшов висновку, що відсутність у п. 11 Контракту №10 від 28.01.2019 точної назви арбітражу, на вирішення якого сторони мають передавати спори щодо зазначеного договору, призводить до того, що арбітражна угода не може бути виконана.

Відповідно до положень частини другої ст. 124 Конституції України, ст. ст. 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини першої ст. 16 Цивільного кодексу України, частини четвертої ст. 4 ГПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Враховуючи наведені вище норми, суд має тлумачити незначні помилки та неточності в назві арбітражних установ, що передбачені в арбітражній угоді, на користь міжнародного комерційного арбітражу. Але вирішення питання про виконуваність чи невиконуваність арбітражної угоди у зв`язку з наявністю помилок у найменуванні арбітражної установи є дискрецією суду, який ухвалює рішення з урахуванням усіх обставин справи. Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 906/493/16.

У цій же справі Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 18.10.2017 у справі №910/8318/16 шляхом його уточнення (доповнення) такими висновками: суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.05.2019 у справі №921/421/18, від 24.07.2019 у справі №904/3096/18, від 13.06.2019 у справі №913/488/18, від 25.06.2019 у справі №911/1696/18, від 15.10.2019 у справі №911/1595/18, від 26.07.2021 у справі №908/16/21.

Суд прийшов до висновку, що у даному випадку помилка у назві конкретної арбітражної установи є підставою для неможливості виконання угоди.

Одночасно з цим ураховується, що за нормами частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», які містять підстави визначення підсудності справ судам України, передбачено обставини, за наявності яких справа за участю іноземного елемента є підсудною судам України. Таким випадком, зокрема, є наявність дії (події), що стала підставою для подання позову, яка мала місце на території України.

Підставами позову у цій справі позивачем зазначено зовнішньоекономічний договір (контракт) №10, укладений сторонами 28.02.2019, та здійснена на його підставі поставка продукції на умовах EXW-Рівне, внаслідок чого, як вважає апеляційний суд у постанові від 10.02.2022 у справі № 918/462/21, спір підсудний українському суду і підлягає вирішенню Господарським судом Рівненської області за місцем знаходження позивача продавця за Контрактом.

У відповідності до ст. 39 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" будь-які спори щодо застосування положень цього Закону та законів, прийнятих на виконання цього Закону, можуть бути предметом розгляду: - в суді України, якщо одна із сторін у справі - фізична особа та/або держава; - в господарських судах, якщо сторонами у справі виступають юридичні особи.

Враховуючи відсутність домовленості між сторонами щодо вибору матеріального права, яке необхідно застосовувати, а також положення ст. ст. 32,44 Закону України від 23.06.2005 2709-IV «Про міжнародне приватне право», висновки Північно-західного апеляційного господарського суду викладені у постанові від 10.02.2022 у справі № 918/462/21, - суд прийшов до висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати право держави за місцезнаходженням позивача - України, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином та вирішальне значення для його змісту, а також про визнання недійсним розділу 11 (Арбітраж) контракту № 10 від 28.01.2019, укладеного між приватним підприємством "Патар" (України) та KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778) (Іспанія).

Судом встановлено, що 28.01.2019 між резидентом України - ПП "Патар" (Продавець) та резидентом Іспанії - KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія (Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №10, предметом якого є виробництво та продаж за погодженими кресленнями боллардів та інших чавунних виробів на умовах ЕХ/У-Рівне (Україна) згідно ІНКОТЕРМС 2010.

За умовами пунктів 5.1, 5.3, 6.1, 6.3 Контракту ціна продукції вказується в інвойсах, до даного Контракту; загальна вартість Контракту складає 100 000,00 євро; умови оплати: 50% - передоплата, 50% - на протязі 10 календарних днів з моменту поставки продукції на склад Покупця; валюта платежів - євро.

За умовами додаткової угоди №1 від 01.02.2019 до Контракту, Сторони дійшли згоди викласти п. 6.2 Контракту в такій редакції: "Відрахування комісії банків-кореспондентів проводиться за рахунок Продавця".

За умовами додаткової угоди №2 від 10.01.2020 до: Контракту, Сторони дійшли згоди викласти наступні пункти Контракту в такій редакції:

"5.3. Загальна вартість Контракту визначається сумарно згідно всіх рахунків (інвойсів) на кожну партію товару протягом терміну дії цього Контракту.

12.3. Контракт вступає в силу з моменту двостороннього підписання і діє до 31.12.2020".

Судом встановлено, що на виконання цього Контракту позивач здійснив поставки продукції відповідачу на загальну суму 331 844 євро, а саме:

- згідно з Інвойсом № 1 від 31.01.2019 на суму 17 018,40 євро;

- згідно з Інвойсом № 2 від 07.02.2019 на суму 20 404,80 євро;

- згідно з Інвойсом № 3 від 12.02.2019 на суму 23 400, 00 євро;

- згідно з Інвойсом № 4 від 12.02.2019 на суму 18 092, 88 євро;

- згідно з Інвойсом № 5 від 21.02.2019 на суму 20 592, 00 євро;

- згідно з Інвойсом № 6 від 21.02.2019 на суму 22 104,00 євро;

- згідно з Інвойсом № 7 від 21.02.2019 на суму 23 400,00 євро;

- згідно з Інвойсом № 8 від 06.03.2019 на суму 23 400,00 євро;

- згідно з Інвойсом № 9 від 11.03.2019 на суму 18 392, 40 євро;

- згідно з Інвойсом № 10 від 11.03.2019 на суму 17 905,68 євро;

- згідно з Інвойсом № 11 від 22.03.2019 на суму 22 201, 92 євро;

- згідно з Інвойсом № 12 від 22.03.2019 на суму 22 201, 92 євро;

- згідно з Інвойсом № 13 від 13.02.2020 на суму 22 770,00 євро;

- згідно з Інвойсом № 14 від 13.02.2020 на суму 24 336,00 євро;

- згідно з Інвойсом № 15 від 25.02.2020 на суму 20 700,00 євро;

- згідно з Інвойсом № 16 від 05.03.2020 на суму 14 924,00 євро.

При цьому, за отриману продукцію відповідач розрахувався частково у розмірі 311 656,76 євро.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, зовнішньоекономічного договору, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, заборгованість по оплаті передостанньої поставки на суму 20 700,00 євро згідно з рахунком № 15 від 25.02.2020 складає 5 263,24 євро.

Неоплаченою залишається остання поставка продукції на суму 14 924,00 євро згідно з рахунком № 16 від 05.03.2020.

У відповідності до умов п. 6.1 Контракту, кінцевий строк оплати вартості продукції по рахунку №15 від 25.02.2020 минув 07.04.2020, а по рахунку №16 від 05.03.2020 - 16.04.2020.

Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем складає 20 187,24 євро (331 844 - 311 656,76).

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ). Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГКУ законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

За порушення покупцем строків оплати, у п. 9.2 Контракту передбачено обов`язок Покупця сплатити Продавцю на його вимогу неустойку в розмірі 0,5% від вартості поставленої, але не оплаченої партії Товару за кожен день прострочення, починаючи з першого дня, наступного за граничним днем оплати Товару, але не більше 10% від вартості партії Товару, зазначеної в рахунку.

Судом перевірено розрахунок неустойки наданий позивачем за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що останній є арифметично вірним.

Як встановлено судом, прострочення по оплаті продукції згідно рахунку № 15 від 25.02.2020 за період з 08.04.2020 до 08.06.2021 складає: 426 днів х 6,5%/день х 5 263,24 євро = 11 212,32 євро, що перевищує 10% від вартості партії.

Таким чином, сума неустойки по такій партії становить 10% від вартості партії - 2 070 євро (20 700 євро х 10%).

Прострочення по оплаті продукції згідно рахунку № 16 від 05.03.2020 за період з 14.04.2020 до 08.06.2021 складає: 419 днів х 0,5%/день х 14924 євро = 21 265,78 євро, що перевищує 10 % від вартості партії.

Таким чином, сума неустойки по такій партії становить 10% від вартості партії - 1492,40 євро (14 924 євро х 10%).

Загальна сума неустойки за час прострочки по оплаті поставленої продукції становить 3 562,40 євро (2070 + 1 492,40).

Як вбачається, позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача із переведенням у національну валюту України станом на дату пред`явлення позову - 08.06.2021.

Із офіційного веб-сайту Національного Банку України https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=08.06.2021&period=daily в мережі Інтернет вбачається, що станом на 08.06.2021 офіційний курс гривні щодо іноземної валюти Євро складав 33,0781 грн.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про визнання недійсним розділу 11 (арбітраж) контракту №10 від 28.01.2019 укладеного між позивачем та відповідачем, а також стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом № 10 від 28.01.2019 у розмірі 20 187,24 євро, неустойки у розмірі 3 562,40 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 08.06.2021 разом складає 785 592,97 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то судовий збір у розмір 14 053 грн 90 коп., сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням № 2129 від 08.06.2021, покладається на відповідача.

При цьому, як вбачається, місцезнаходженням відповідача, KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія, тобто, відповідач є іноземним суб`єктом господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 367 ГПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Стаття 19 Закону України "Про міжнародні договори України" визначає, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок передачі судових та позасудових документів регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах, вчиненої у Гаазі 15.11.1965 року (далі - Конвенція 1965 року).

Частина 2 ст. 15 Конвенції 1965 року визначає, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

За таких обставин для належного направлення відповідачу KaroElite SL рішення у даній справі йому необхідно вручити дане рішення з перекладом на іспанську мову через Центральний орган запитуваної Держави, зокрема Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional Calle San Bernardo 62, 28071 Madrid, Espaсa.

Витрати, пов`язані з перекладом документів, а також з оплатою за вручення їх за кордоном відповідно до Конвенції 1965 року про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (до якої приєдналася Україна) під час судового розгляду має нести заінтересована сторона. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 22.12.2020 у справі № 914/159/13.

Отже, для забезпечення належного направлення компанії KaroElite SL рішення у справі № 918/462/21 у встановленому Конвенцією 1965 року порядку, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача - Приватне підприємство "Патар", як заінтересовану сторону надати суду нотаріально засвідчений переклад необхідного для вручення документа - даного рішення від 30.05.2023 та ухвали суду від 30.05.2023.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 118, 120, 123, 129, 196, 202, 222, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним розділ 11 (Арбітраж) контракту № 10 від 28.01.2019, укладеного між Приватним підприємством "Патар" (33024, м. Рівне, вул. Млинівська, 23Б, ), Україна та KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія.

3. Стягнути з KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія на користь Приватного підприємства "Патар" (33024, м. Рівне, вул. Млинівська, 23Б, ), Україна заборгованість за Контрактом №10 від 28.01.2019 у розмірі 20 187,24 євро, неустойки у розмірі 3 562,40 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ станом на 08.06.2021 разом складає 785 592 (сімсот вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) грн 97 коп.

4. Стягнути з KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778), Іспанія на користь Приватного підприємства "Патар" (33024, м. Рівне, вул. Млинівська, 23Б, ), Україна 14 053 (чотирнадцять тисяч п`ятдесят три) грн 90 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Зобов`язати Приватне підприємство "Патар" направити суду нотаріально засвідчений переклад на іспанську мову: рішення Господарського суду Рівненської області від 30.05.2023 та ухвали Господарського суду Рівненської області від 30.05.2023 (3 примірники); прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів з додатками та підтвердження про вручення документа з додатками (по 3 примірники); короткий виклад документа, що підлягає врученню (3 примірники) для направлення Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional для вручення.

6. Після надходження від Приватного підприємства "Патар" витребуваних документів, направити їх до Ministerio de Justicia de Espaсa, la Subdirecciуn General de Cooperaciуn Juridica Internacional для вручення KaroElite SL (Plaza Jesus de Medinaceli 2/6, 46024 Valencia, Espana, B98860778).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.06.2023.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич