ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. Справа №914/2135/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Кострик К.,

представники сторін:

позивача: адвоката Вовчак Р.Я.,

відповідача: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз від 10.03.2023 (вх. суду від 14.03.2023 №01-05/75123)

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2023, повний текст рішення складено 01.03.2023,

та апеляційні скарги Акціонерного Товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз від 10.03.2023 (вх. суду від 14.03.2023 №01-05/75123) та Фізичної особи-підприємця Музики Олега Володимировича від 29.03.2023 (вх. суду від 30.03.2023 №01-05/98723)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07.03.2023, повний текст рішення складено 08.03.2023,

у справі № 914/2135/22 (суддя Кидисюка Р.А., м. Львів)

за позовом Фізичної особи-підприємця Музики Олега Володимировича, м. Тернопіль

до відповідача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

про визнання недійсним та скасування рішення Комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про задоволення Акта про порушення №000340 від 16.06.2022, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ №146/07 від 13.07.2022

та за зустрічним позовом Акціонерного Товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

до Фізичної особи-підприємця Музики Олега Володимировича, м. Тернопіль

про стягнення 645 136,66 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

У вересні 2022року ФОП Музика О.В. звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»(далі- АТ «Львівгаз») про визнання недійсним та скасування рішення Комісії з розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» про задоволення Акта про порушення №000340 від 16.06.2022, оформлене протоколом №146/07 від 13.07.2022.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач надає позивачу послуги з газопостачання на об`єкт (пекарню), розташований на вул.Зелена,15 у м.Броди Львівської області. 16.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою №270, в якій просив направити представника АТ «Львівгаз» для перевірки вузла обліку у зв`язку з самостійно виявленою споживачем зупинкою роботи лічильника обліку газу. За результатами проведеної 16.06.2022 перевірки облікового механізму працівниками відповідача складено Акт про порушення №000340 від 16.06.2022, згідно з яким встановлено порушення п.п. 1 п. 3 гл. 2 розд. ХІ Кодексу ГРМ (пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно) у зв`язку з зупинкою облікового механізму (поломкою) о 00:00 14.06.2022, за даний період споживання газу відбулось без обліку. Розглянувши вказаний Акт про порушення №000340, Комісією відповідача прийнято рішення про його задоволення та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму газу і його вартості в обсязі 18,938 тис куб.м на суму 645 136,66грн.

Посилаючись на абз. 1 п. 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ, позивач вважає вказане рішення Комісії неправомірним, оскільки він своєчасно повідомив відповідача про вихід з ладу лічильника до виявлення порушення представником Оператора ГРМ, за результатами повірки лічильника не встановлено ознак його пошкодження чи втручання в роботу, а тому вказує про відсутність підстав для нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Також у позовній заяві позивач вказав попередній розрахунок витрат на правову допомогу в сумі 40 000грн.

У листопаді 2022року АТ «Львівгаз» подало до суду зустрічний позов до ФОП Музики О.В. про стягнення 645 136,66 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.

Вимоги зустрічного позову обгрунтовані тим, що споживач в порушення умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016, допустив несанкціонований відбір природного газу, у зв`язку з чим відповідно до вимог Кодексу ГРМ йому донараховано об`єм природного газу. Факт несанкціонованого втручання підтверджується актом про порушення №000340 від 16.06.2022, який є правовою підставою для здійснення донарахування вартості необлікованого об`єму природного газу, що згідно з розрахунком становить 645 136,66 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.02.2023 у справі № 914/2135/22 первісний позов задоволено. Визнано недійсним рішення Комісії з розгляду актів про порушення АТОператор газорозподільної системи Львівгаз про задоволення Акту про порушення № 000340 від 16.06.2022, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ № 146/07 від 13.07.2022. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Присуджено до стягнення з АТ Львівгаз на користь ФОП Музики О.В. 2481 грн судового збору.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок своєчасного повідомлення позивачем відповідача про вихід з ладу лічильника (суд встановив, що оформленню Акта про порушення №LV000340 від 16.06.2022 о 14 год. 00 хв. передувало повідомлення позивача про вихід з ладу лічильника шляхом звернення 16.06.2022 о 10 год. 14 хв), до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи абз. 1 п. 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а тому відсутні підстави для нарахування позивачеві необлікованого(донарахованого) об`єму природного газу. Суд зазначив, що Оператор ГРМ через встановлене програмне забезпечення мав доступ до вказаних даних лічильника та коректора об`єму газу і не позбавлений був можливості самостійно здійснити перевірку, наслідком якої було б притягнення споживача до відповідальності. Також суд встановив, що розрахунок донарахованого об`єму природного газу здійснено АТ " Львівгаз" не у відповідності до норм Кодексу ГРМ, оскільки нарахування мало б бути здійснено лише за три дні, а не з початку розрахункового періоду до встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 07.03.2023 заяву ФОП Музики О.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Присуджено до стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ФОП Музики О.В. 15 000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу.

Дослідивши надані представником позивача копії договору №436 про надання правової (правничої) допомоги від 08.08.2022, Акту виконаних робіт від 24.02.2023, рахунку від 06.09.2022 на суму 20000,00 грн, рахунку від 27.02.2023 на суму 20000,00 грн, платіжного доручення №4623 від 08.09.2022 на суму 20000,00 грн та платіжного доручення №4821 від 01.03.2023 на суму 20000,00 грн, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів для підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн. Разом з тим, врахувавши подане відповідачем клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, обсяг наданих адвокатом послуг згідно з акту виконаних робіт від 24.02.2023, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи підлягають зменшенню до 15 000,00 грн.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Відповідач (АТ Львівгаз) не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог первісного позову та відмови зустрічного позову, просить в цій частині рішення скасувати, та прийняти нове, яким зустрічний позов про стягнення 645 136,66 грн задоволити, а у задоволенні вимог первісного позову про визнання недійсним та скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що відповідно до висновку службового розслідування АТ «Львівгаз» 16.06.2022 диспетчер газового господарства Буського відділення після 09:00 ранку провів дистанційне опитування модема споживача, за результатами якого встановлено, що модем не виходить на зв`язок, після чого здійснив телефонний виклик до споживача для уточнення інформації про споживання газу, під час якого споживач повідомив, що хлібопекарня працює у штатному режимі, відбір газу не припинявся. Після телефонної розмови диспетчер провів ще одне дистанційне опитування модема, в результаті якого виявлено, що споживання газу з 14.06.2022 було з нульовими показниками, що зафіксовано роздруківкою з модема по цьому об`єкту. Скаржник вказує, що з місячного звіту про газопостачання, складеного 16.06.2022 09:47, вбачається, що облік газу на об`єкті споживача зупинився, а тому, посилаючись на принцип «балансу ймовірностей», стверджує, що виявлення порушення АТ «Львівгаз» передувало подачі повідомлення споживача про позаштатний режим роботи комерційного вузла обліку, яке було подане ним о 10:14 16.06.2022. Також в апеляційній скарзі скаржник вважає, що поведінка споживача є недобросовісною.

У зв`язку з наявністю підстав для скасування рішення від 21.02.2023 скаржник також просить скасувати додаткове рішення від 07.03.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення від 21.02.2023 без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Позивач вказує, що саме поведінка відповідача є суперечливою, оскільки протягом розгляду судом першої інстанції даної справи позиція АТ «Львівгаз» була незмінною- заперечення щодо можливості застосування заохочувальної норми абз. 1 п.8 гл. 4 розд. ХІ Кодексу ГРМ, водночас, про те, що саме АТ «Львівгаз» самостійно виявив зупинку облікового механізму лічильника до того як із письмовою заявою звернувся споживач, відповідач вказав вже в апеляційній скарзі, про такі свої доводи відповідач не зазначав у жодній заяві по суті спору. Щодо висновку службового розслідування від 13.01.2023 позивач зазначає, що такий є внутрішнім документом відповідача, не підтверджений жодними письмовими доказами, відповідач не заявляв клопотання про допит свідків, тому неможливо об`єктивно підтвердити викладені у висновку обставини. Стосовно дати складання місячного звіту про газоспоживання, в якому вказано інформацію про його складання -16.06.2022 о 09:47 то в судовому засіданні 07.02.2023 представник відповідача повідомив, що зазначені дата і час не є датою та часом фактичного складання звіту, а відображають час, який перевірявся в системі.

У відзиві позивач також вказав попередній розрахунок судових витрат в сумі 10 000грн.

Також позивач оскаржив додаткове рішення суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення судових витрат та ухвалити нове рішення в цій частині про стягнення 25 000грн витрат на правову допомогу.

Позивач зазначає, що всі понесені ним витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом цієї справи, представник позивача підготував первісний позов, відповідь на відзив, відзив на зустрічний позов, заперечення на відповідь на відзив за зустрічним позовом, пояснення, які були об`ємними та у яких висловлено позицію щодо аргументів відповідача. Вказує, що з метою обгрунтування своєї позиції представник позивача зобов`язаний був дослідити значну кількість документів та судової практики. Розмір витрат на правову допомогу є пропорційним до предмета спору і становить лише 6,2% від загальної ціни позову, встановлений у фіксованому розмірі, тому не залежить від витраченого часу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2023 у справі № 914/2135/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Львівгаз на рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2023 та додаткове рішення від 07.03.2023 у справі № 914/2135/22.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Музики О.В. на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07.03.2023 у справі № 914/2135/22 та прийнято до спільного розгляду апеляційні скарги ФОП Музики О.В. та АТ Львівгаз на вказане додаткове рішення.

Ухвалою від 18.04.2023 розгляд справи призначено на 09.05.2023.

У судовому засіданні 09.05.2023 представник АТ «Львівгаз» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги. Також просила долучити до матеріалів справи стенограму судового засідання від 07.02.2023.

Представник ФОП Музики О.В. заперечив щодо апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржуване рішення від 21.02.2023 без змін.

Заслухавши пояснення представників обох сторін, суд оголосив перерву у розгляді справи до 24.05.2023.

24.05.2023 АТ «Львівгаз» подало клопотання про проведення судового засідання за відсутності його представника.

У судовому засіданні 24.05.2023 представник позивача просила залишити оскаржуване рішення від 21.02.2023 без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення та задоволити апеляційну скаргу на додаткове рішення від 07.03.2023.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційних скаргах колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

Відповідно до заяви приєднання №09426J6P7RBP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.01.2016, ФОП Музика О.В. є споживачем природного газу(том 1,а.с. 49).

Згідно з додатком до зазначеної заяви, об`єкт споживача розташований на вул. Зеленій, 15 у м. Броди, лічильник типу G 25, зав.№111030.

16.06.2022 позивач подав відповідачу заяву з вих. № 270 з проханням направити представника ПАТ «Львівгаз» для перевірки вузла обліку газу, у зв`язку з самостійно виявленою зупинкою роботи лічильника обліку газу.

Вказану заяву 16.06.2022 зареєстровано Бродівською дільницею Буського відділення Управління клієнтського сервісу АТ «Львівгаз» за вхідним № СЛ-8736-79024-0622 (том 1,а.с. 29).

Зі скріншоту програми «Робоча База «Львівгаз» вбачається, що заява ФОП Музики О.В. за вх. №СЛ-8736-79024-0622 зареєстрована 16.06.2022 о 10:14(том 1,а.с. 234).

16.06.2022 представниками АТ «Львівгаз» здійснено перевірку облікового механізму, який розташований на об`єкті позивача за адресою: м. Броди, вул. Зелена, 15В, в результаті якої о 14год00хв складено Акт про порушення №LV000340 від 16.06.2022(том 1,а.с. 21).

У вказаному Акті зазначено про встановлення порушення п.п. 1 п. 3 гл. 2 розд. XI Кодексу ГРМ - пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Представниками АТ «Львівгаз» зазначено, що відбулась зупинка облікового механізму (поломка) об 00:00 год. 14.06.2022 (згідно роздруківки), за даний період споживання газу відбувалося без обліку (через корпус лічильника).

Згідно з місячним звітом про газоспоживання за червень 2022 року облік газу зупинився 14.06.2022 (том 1,а.с. 8).

Також, в графі «зауваження» Акту про порушення представником споживача заст.директора Бобко О.О. зазначено, що зупинку лічильного механізму лічильника обліку газу виявлено споживачем самостійно і повідомлено у ПАТ «Львівгаз» листом № СЛ-8736-79024-0622 від 16.06.2022.

Працівники АТ «Львівгаз» також склали Акт № 8616 технічної перевірки комерційного ВОГ (вид акту: зняття лічильника на позачергову повірку). У цьому акті зазначено, що причиною проведення робіт є лист споживача. Працівниками перевірено наявність та цілісність пломб, зауважень щодо порушення цілісності пломб чи місця їхнього розташування не було (том 1,а.с. 25-26).

З матеріалів справи вбачається, що востаннє працівники АТ «Львівгаз» здійснювали контрольний огляд вузла обліку позивача 14.04.2022, про що склали Акт № 1813, у якому зафіксовано серійні номери пломб(том 1,а.с. 9).

ЗВТ було направлено на позачергову повірку за ініціативою споживача, що підтверджується протоколом щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку від 16.06.2022(том 1.а.с. 27).

24.06.2022 проведено повірку лічильника газу. За результатами повірки зроблено висновок, що лічильник не придатний. При цьому, зауважень щодо цілісності, втручання у конструкцію лічильника, пошкоджень тавр, пломб, маркувань повіркою не встановлено(том 1.а.с. 19).

У довідці про непридатність № 35/04557 від 24.06.2022 зазначено, що підставою для визнання ЗВТ непридатним є те, що похибка перевищує допустимі значення (том 1.а.с. 20).

Запрошенням від 22.06.2022 №2 споживач викликався на засідання Комісії з розгляду Акту про порушення №000340 від 16.06.2022, що проводитиметься 13.07.2022 о 09:30. (том 1.а.с. 62-63).

13.07.2022 відбулося засідання Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу газорозподільних систем.

За результатами засідання прийнято рішення (оформлене протоколом №146/07 від 13.07.2022) про задоволення Акта про порушення № 000340 від 16.06.2022 по споживачу ФОП Музика О.В. та складено Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості (том 1,а.с. 11, 12).

Розрахунок споживачу проведений на підставі пп. 1 п. 3 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, період нарахування - з 01.06.2022 по 16.06.2022.

У Акті-розрахунку зазначено, що обсяг донарахованого газу становить 18,938 тис. м3, а сума до сплати 645136,66 грн.

Після задоволення акта про порушення АТ "Львівгаз" направило споживачу супровідний лист разом із рахунком на оплату вартості необлікованого (донарахованого об`єму) №62102739 від 19.07.2022 на суму 645 136,66 грн, що підтверджується доказами скерування поштового відправлення на адресу ФОП Музики О.В.

АТ «Львівгаз» долучило до матеріалів справи висновок службового розслідування по факту можливих зловживань зі сторони працівників АТ «Львівгаз» від 13.01.2023, згідно з яким в ході службового розслідування встановлено, що факт безоблікового споживання газу хлібопекарні ФОП Музика О.В. виявлено працівниками товариства, про що останнього повідомлено, в результаті чого до споживача спрямовано працівників товариства для проведення перевірки. Лист від споживача направлено АТ «Львівгаз» після дзвінка працівників товариства, тобто після виявлення ними факту безоблікового споживання та розпочато з цього приводу перевірки (том 1,а.с. 251-252).

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Як зазначено вище, предметом розгляду даного спору є вимоги первісного позову ФОП Музики О.В. до АТ «Львівгаз» про скасування рішення комісії АТ «Львівгаз» про задоволення Акта про порушення №000340 від 16.06.2022, оформлене протоколом засідання №146/07 від 13.07.2022, та вимоги зустрічного позову Львівгаз до ФОП Музики О.В. про стягнення 645 136,66 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.

Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та регулюються положеннями Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Пунктом 4 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ визначається, що вузол обліку природного газу /вузол обліку/ ВОГ - сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.

Відповідно до п.1.3. розділу 1 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі по тексту - договір розподілу), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір розподілу регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єкта споживача, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. розділу І договору розподілу).

За цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором( п.2.1 типового договору).

Комерційний вузол обліку газу споживача - ФОП Музики О. В., який розташований за адресою: м.Броди, вул. Зелена, 15В, включає як засоби вимірювальної техніки так і допоміжне обладнання, останні є єдиним вузлом, який здійснює комерційний облік природного газу.

У пункті 6 гл. 6 розд. Х Кодексу ГРМ (абзаци 1-3) визначено обов`язки власника (користувача) комерційного ВОГ у випадку виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, до яких належить також лічильник, та перелік ситуацій, які кваліфікуються як позаштатний режим роботи.

Згідно з пп. 2 п. 6 гл. 6 розд. Х Кодексу ГРМ у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу.

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

До відновлення роботи комерційного ВОГ або його складових в нормальному режимі за бажанням споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути припинено газопостачання на його об`єкт.

У підпункті 1 п. 3 гл. 2 розд. ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, зокрема пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Главою 4 розд. ХІ Кодексу ГРМ встановлено порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим у разі виявлення оператором ГРМ порушень.

Відповідно до пп. 1 п. 4 гл. 4 розд. ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Такий підхід дозволяє кваліфікувати пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, як порушення «не з вини споживача», оскільки споживач у цих випадках не здійснював несанкціонованого втручання, водночас міг виявити пошкодження ЗВТ/лічильника газу або позаштатний режим роботи, що за п. 6 гл. 6 розділу Х Кодексу ГРМ охоплює ситуації, які споживач може виявити(постанова Верховного Суду у справі №927/770/18 від 11.02.2021).

Згідно з п. 8 гл. 4 розд. ХІ Кодексу ГРМ у разі своєчасного (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби (крім її відсутності) та за умови відсутності пошкодження пломби з прихованими заходами чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого ЗВТ/лічильника газу, що був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).

Отже, процедура перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу не застосовується, якщо:

1) споживач своєчасно (до виявлення порушення представником оператора ГРМ) письмово повідомив оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби (крім її відсутності);

2) відсутні пошкодження пломби з прихованими заходами чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу.

Згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, приписами абз. 1 п. 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено заохочувальну норму, яка виключає застосування вимог розділу ХІ цього Кодексу при здійсненні розрахунків безоблікового споживання газу у випадку повідомлення споживачем про пошкодження лічильника до виявлення порушення оператором ГРМ, тобто у випадку вжиття споживачем всіх належних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання згідно з договором (висновок щодо можливості застосування цієї норми при виявленні позаштатного режиму роботи викладений у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №911/2791/20, від 11.02.2021 у справі №927/770/18, 16.08.2022 у справі №910/1873/20).

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), що виникає, зокрема в результаті пошкодження лічильника, несправності лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановленої за результатами позачергової або експертної повірки.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами позачергової повірки 24.06.2022 ДП «Львівстандартметролоогія» було видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/04557, а саме про непридатність лічильника газу типу G25 зав.№111030, підставою для визнання ЗВТ непридатним визначено похибка перевищує допустимі значення.

Матеріалами справи підтверджено, що 16.06.2022 споживач самостійно звернувся до АТ "Львівгаз" із заявою №270, в якій просив направити представника ПАТ «Львівгаз» для перевірки вузла обліку газу, у зв`язку з самостійно виявленою зупинкою роботи лічильника обліку газу.

Вказана заява зареєстрована АТ «Львівгаз» 16.06.2022 о 10:14.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на висновок службового розслідування від 13.01.2023, стверджує, що факт безоблікового споживання на об`єкті споживача виявлено спершу Оператором ГРМ (за результатами дистанційного опитування модема), а не споживачем, а тому, у даному випадку наявна недобросовісна поведінка самого споживача.

Апеляційний суд відхиляє такі доводи апелянта, враховуючи те, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення. Висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.

Вказаний висновок складений АТ «Львівгаз» в одноособовому порядку, будь-яких доказів на підтвердження вказаних у ньому обставин відповідач не надав. В ньому зазначені відомості щодо здійсненого опитування працівників АТ «Львівгаз», разом з тим, з відповідними клопотаннями про долучення до матеріалів справи показань зазначених осіб як свідків в порядку встановленому ст.ст. 87-88 ГПК України відповідач до суду не звертався.

Суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що телефонний дзвінок диспетчера газового господарства Буського відділення до ФОП Музики О.В. після проведеного 16.06.2022 близько 9.00 год. дистанційного опитування модема для уточнення споживання газу та наявності живлення в модемі ще не підтверджує факту встановлення безоблікового споживання газу.

Окрім того, суд враховує, що в акті технічної перевірки комерційного ВОГ для зняття лічильника на повірку №8616 від 16.06.2022 вказано підставою проведення робіт лист споживача, в протоколі щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку від 16.06.2022 вказано, що ініціатором експертизи є також споживач.

Водночас сам Акт про порушення №LV000340 складено 16.06.2022 о 14 год. 00 хв., тобто вже після звернення споживача до АТ "Львівгаз" із заявою №270 про направлення представника ПАТ «Львівгаз» для перевірки вузла обліку газу, у зв`язку з самостійно виявленою зупинкою роботи лічильника обліку газу.

При цьому, ні в акті про порушення, ні в інших документах не зафіксовано інформації про виявлення механічних пошкоджень лічильника чи його елементів. Лічильник газу перевірено на герметичність та на ізоляцію; про пошкодження цілісності лічильника, або пошкодження пломб та несанкціонованого втручання в роботу досліджуваного лічильника у протоколі інформації не відображено. Строк періодичної повірки лічильника не порушено. Непридатним до використання визнано лише лічильник, а не інші складові комерційного ВОГ.

Також суд враховує, що Оператор ГРМ через встановлене програмне забезпечення має доступ до вказаних даних лічильника та коректора об`єму газу. Оператор ГРМ не був позбавлений можливості самостійно здійснити перевірку, наслідком якої було б притягнення споживача до відповідальності. Однак, ініціатором позачергової повірки лічильника газу, як і тим, хто виявив недоліки в роботі лічильника та повідомив АТ «Львівгаз» про зупинку лічильника, був споживач. Посилання апелянта на місячний звіт газопостачання, в якому зазначено інформацію про його складання як « 16.06.2022 09:47» апеляційний суд також не приймає, оскільки згідно з поясненнями представника АТ «Львівгаз», наданими в судовому засіданні 07.02.2023 суду першої інстанції, це є дата, станом на яку роздрукована інформація з системи, а не дата фактичного складання такого звіту.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про своєчасність повідомлення споживача АТ «Львігаз» про несправність лічильника.

Оскільки, саме внаслідок своєчасного повідомлення позивачем відповідача про позаштатний режим роботи лічильника, приписи абз. 1 п. 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для нарахування позивачеві необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та задоволення позову ФОП Музики О.В.

Враховуючи, відсутність підстав для нарахування позивачеві необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні зустрічного позову АТ «Львівгаз» про стягнення з ФОП Музики О.В. вартості донарахованого об`єму природного газу.

Щодо апеляційного оскарження позивачем та відповідачем додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 07.03.2023, яким присуджено до стягнення з АТ «Львівгаз» на користь ФОП Музики О.В. 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скористався своїм правом на подання заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких він посилався, що заявлений позивачем розмір понесених витрат є неспівмірним з ціною позову, складністю справи, обсягом виконаних робіт та затраченим адвокатом часом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи судом першої інстанції інтереси позивача представляв адвокат Вовчак Р.М. на підставі ордеру на надання правової допомоги №1157992 від 31.08.2022, виданого згідно з договором №436 про надання правової (правничої) допомоги від 08.08.2022, укладеного ФОП Музика О.В. (клієнтом) та АО «Мицик, Кравчук і Партнери» (виконавцем).

Правовою допомогою в розумінні цього договору є представництво клієнта у справі про визнання недійсним та скасування рішення Комісії з розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» про задоволення Акта про порушення №000340 від 16.06.2022, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ №146/07 від 13.07.2022 (п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1. договору правова допомога, передбачена предметом цього договору, оплачується Клієнтом Виконавцю у вигляді фіксованого гонорару у розмірі 40000 гривень, що охоплює роботу Виконавця на стадії розгляду справи судом першої інстанції, у тому числі участь адвоката у підготовчих та судових засіданнях. 20000 гривень сплачується під час розгляду справи судом першої інстанції, 20000 гривень сплачується після ухвалення рішення судом першої інстанції.

24.02.2023 сторони підписали акт виконаних робіт, відповідно до якого Виконавцем в інтересах Клієнта згідно з Договором виконано роботи на загальну суму 40 000 гривень, а саме:

-надання правової консультації і роз`яснень з правових питань щодо визнання недійсним та скасування рішення Комісії з розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» про задоволення Акта про порушення №000340 від 16.06.2022;

-моніторинг судових рішень та вивчення практики Верховного Суду;

-написання та подання позовної заяви;

-написання та подання відповіді на відзив;

-написання та подання заперечення на клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову;

-написання та подання відзиву на зустрічний позов;

- написання та подання заперечень на відповідь на відзив на зустрічний позов;

- написання та подання заперечень письмових пояснень від 27.12.2022;

- написання та подання клопотання від 24.01.2023;

- написання заяви про стягнення судових витрат;

-участь адвоката в підготовчих та судових засіданнях 04.10.2022, 15.11.2022, 13.12.2023, 27.12.2022, 24.01.2023, 07.02.2023, 21.02.2023.

Виставлені АО «Мицик, Кравчук і партнери» рахунки від 06.09.2022 на суму від 20 000грн та від 27.02.2023 на суму 20 000грн ФОП Музика О.В. оплатив платіжними дорученнями №4623 від 08.09.2022 на суму 20 000,00 грн та №4821 від 01.03.2023 на суму 20 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції адвокат Вовчак Р. від імені позивача:

- подала позовну заяву на 9 арк.;

- подала заперечення на клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову та відстрочення сплати судового збору на 5арк.;

-подала відповідь на відзив на 5 арк.;

- подала письмові пояснення на 3арк.;

-подала письмові пояснення на 3 арк.;

- подала заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов на 6 арк.;

- подала відзив на зустрічний позов на 5 арк.;

- подала клопотання про допит свідка на 3 арк.;

- подала заяву про стягнення судових витрат на 4 арк.;

- брала участь у судових засіданнях 04.10.2022, 15.11.20222, 13.12.2023, 27.12.2022, 24.01.2023, 07.02.2023, 21.02.2023.

За змістом пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.02.2023 у справі № 914/2135/22 первісний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову-відмовлено, тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19 адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

З умов укладеного позивачем та адвокатським об`єднанням договору вбачається, що сторони погодили фіксований розмір адвокатського гонорару в сумі 40 000грн.

Дослідивши зміст акту передачі-приймання наданих послуг, апеляційний суд встановив, що до переліку наданих послуг включено подання процесуальних заяв та клопотань, у задоволенні яких судом відмовлено, зокрема, позивач просив відмовити відповідачу у поновленні строку на подання зустрічного позову та у відстроченні сплати судового збору, однак у судовому засіданні 15.11.2022 суд поновив такий строк та прийняв зустрічний до спільного розгляду з первісним позовом; у заявленому позивачем клопотанні про виклик для допиту свідка ухвалою від 07.02.2023 суд також відмовив. Окрім того, з аналізу змісту поданих до суду процесуальних документів по суті спору вбачається, що такі є подібними за своїм змістом, зокрема, письмові пояснення від 27.12.2022 дублюють викладені у позовній заяві доводи, відповідь на відзив відповідача містить аналогічні доводи з відзивом на зустрічний позов.

Також суд вважає, що сума заявлених позивачем до відшкодування витрат -40 000грн є неспівмірною з складністю самої справи з огляду на предмет та підстави позову(під час розгляду справи не було призначено судових експертиз, не досліджувалось великої кількості доказів).

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40 000 грн не відповідає критеріям реальності (дійсної необхідності їх понесення) та розумності їх розміру, а тому висновок суду про зменшення таких до 15 000,00 грн є обгрунтованим.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2023 та додаткове рішення від 07.03.2023 ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для їх скасування немає, а зазначені в апеляційних скаргах доводи скаржників не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником. За подання апеляційних скарг на додаткове рішення судовий збір сторони не сплачували.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз від 10.03.2023 на рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2023 у справі № 914/2135/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 21.02.2023 у справі № 914/2135/22 - залишити без змін.

3. Апеляційні скарги Акціонерного Товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз та Фізичної особи-підприємця Музики Олега Володимировича на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07.03.2023 у справі № 914/2135/22 - залишити без задоволення.

Додаткове Господарського суду Львівської області від 07.03.2023 у справі № 914/2135/22 - залишити без змін.

4. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

6.Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 05.06.2023

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець