РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023Справа № 910/10785/22
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Лук`янович В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс»

до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

про усунення перешкод у користуванні власністю,

Представники сторін:

від позивача: Рибалко М.А.;

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в якому просить суд усунути перешкоди в користуванні належними позивачу на праві власності транспортними засобами шляхом припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна, зареєстрованого на підставі договору застави товару в обороті №DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013 із змінами внесеними договором про внесення змін №30 від 25.04.2018 та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що незважаючи на виконання позивачем всіх зобов`язань по кредитному договору №DNH2LOK03113 від 20.02.2013, відповідач не вчиняє дій щодо вилучення всіх записів про обтяження транспортних засобів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10785/22, підготовче засідання призначено на 23.11.2022.

07.11.2022 до суду представником позивача подано клопотання про участь в судовому засіданні 23.11.2022 та в усіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 задоволено зазначене вище клопотання представника позивача та вирішено забезпечити участь останнього в підготовчому засіданні 23.11.2022 та в усіх наступних засіданнях у справі № 910/10785/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

17.11.2022 до суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну представника позивача в системі EasyCon, у якому просить забезпечити його участь у судовому засіданні 23.11.2022 та в усіх наступних засіданнях у справі № 910/10785/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 задоволено вказане вище клопотання представника позивача.

В підготовче засідання 23.11.2022 з`явились представники сторін. Представник позивача взяла участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив задовольнити усне клопотання представника відповідача про оголошення перерви у судовому засіданні для надання часу для підготовки відзиву на позов, оголосити в підготовчому засіданні перерву до 12.12.2022.

В підготовче засідання 12.12.2022 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції). Представник відповідача не з`явився, письмового відзиву на позов не надав.

Враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.01.2023.

16.01.2023 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, які містили також вимогу про поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів, а саме: копії заяв фізичних осіб-лізингоодержувачів про приєднання до публічного договору з ТОВ «Автокредит Плюс» у кількості 51 шт. У вказаних додаткових поясненнях позивач зазначив, що відповідач не лише не виключив з реєстру спірні записи про обтяження, а й змінив підстави обтяження рухомого майна позивача та продовжив строк його дії.

Також 16.01.2023 від позивача до суду надійшло клопотання про повернення в підготовче засідання, визнання причин пропуску строку на подання клопотання про витребування доказів поважними та витребування доказів.

В судове засідання 16.01.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції). Представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 суд постановив повернутися на стадію підготовчого провадження та призначити підготовче засідання на 13.02.2023; викликати в судове засідання представників сторін; визнати причини пропуску строку на подання клопотання позивача про витребування доказів поважними; витребувати від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для зміни обтяжень рухомого майна за номерами: №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455, які надати до суду у строк до 01.02.2023.

08.02.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, яке містило вимогу про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів, а саме: відповіді Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на адвокатський запит від 26.01.2023 № 20.1.0.0.0/7-221228/5672 з додатками (договорами фінансового лізингу).

13.02.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості надання витребуваних ухвалою від 16.01.2023 документів.

В підготовче засідання 13.02.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції). Представник відповідача не з`явився.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив визнати поважними причини пропуску строку на подання позивачем доказів, долучити докази до матеріалів справи; зобов`язати відповідача виконати вимоги ухвали суду від 16.01.2023 щодо надання витребуваних документів; відкласти підготовче засідання на 13.03.2023.

13.03.2023 у місті Києві було оголошено сигнал повітряної тривоги у зв`язку із загрозою ракетного обстрілу міста, що унеможливило знаходження представників учасників судового процесу та працівників суду у приміщенні Господарського суду міста Києва, а тому призначене на 13.03.2023 підготовче засідання не відбулося з об`єктивних причин, які не залежали від суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 призначено підготовче засідання на 03.04.2023. Зобов`язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від 16.01.2023 та визнано явку представника останнього у підготовче засідання обов`язковою.

03.04.2023 до суду відповідачем подано витребувані ухвалою суду від 16.01.2023 документи.

В підготовче засідання 03.04.2023 з`явились представники сторін. Представник позивача взяла участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 03.05.2023.

В судове засідання 03.05.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), який надав суду пояснення по суті позовних вимог.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити в судовому засіданні перерву до 29.05.2023.

В судове засідання 29.05.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції). Представник відповідача не з`явився.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Суд зазначає, що ухвала від 03.05.2023 про оголошення перерви у судовому засіданні до 29.05.2023 була надіслана відповідачу на електронну адресу, вказану ним у процесуальних документах, поданих до суду.

За положеннями ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на зазначене, виходячи із матеріалів справи, суд вважає, що ухвала від 03.05.2023 вважається врученою відповідачу саме 03.05.2023.

Таким чином, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд уважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за його відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні 29.05.2023 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 29.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було укладено Кредитний договір № DNН2LOK03113 від 20.02.2013.

25.04.2018 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - Банк), Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», як позичальником, та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» , як поручителем, укладено договір про внесення змін 31 до Договору № DNH2LOK03113 від 20.02.2013 (Договір про внесення змін), відповідно до умов п. І якого сторони домовились припинити дію договору поруки, умови якого викладені в змішаному Договорі № DNH2LOK03113 від 20.02.2013 (надалі також - Договір поруки), за взаємною домовленістю сторін. З моменту укладання сторонами цього Договору про внесення змін, зобов`язання сторін за Договором поруки припиняються та Договір № DNH2LOK03113 від 20.02.2013 перестає бути змішаним договором.

Відповідно до п. ІІ Договору про внесення змін Банк та позичальник домовились укласти кредитну угоду, умови якої містяться в Договорі поруки шляхом викладення змісту тексту цього договору в редакції Договору про внесення змін.

Відповідно до умов п. 1.1. розділу 1 Договору про внесення змін, Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А1 цього Договору, з лімітом на цілі, зазначені у п. А2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього Договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Невідновлювана кредитна лінія (кредит) надається Банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Відповідно до п. 6.1. розділу 6 Договору про внесення змін, цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронного-цифрового підпису усіма його сторонами.

Відповідно до положень п. ІІІ Договору про внесення змін, цей Договір є невід`ємною частиною Договору № DNH2LOK03113 від 20.02.2013.

Крім того, 25.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», як заставодавцем, та Банком, як заставодержателем, укладено договір про внесення змін № 30 до договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013, відповідно до якого вказаний договір застави викладено у новій редакції.

Умовами п. 1 договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 в редакції договору про внесення змін № 30 від 25.04.2018 передбачено, що предметом цього договору є надання в заставу товару в обороті, опис якого зазначений в п. 6 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань заставодавця перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) у випадку невиконання заставодавцем зобов`язань забезпечених заставою, та (або) невиконання заставодавцем зобов`язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в заставу товару в обороті, переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

Відповідно до п. 2 договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 в редакції договору про внесення змін № 30 від 25.04.2018, за цим договором заставою забезпечується виконання зобов`язань заставодавцем, що випливають з Договору № DNH2LOK03113 від 20.02.2013 (Кредитний договір).

Згідно з п. 6 договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 в редакції договору про внесення змін № 30 від 25.04.2018, в забезпечення виконання заставодавцем зобов`язань за Кредитним договором та заставодавцем зобов`язань за цим договором заставодавець надав в заставу належне йому на праві власності рухоме майно - товар в обороті (вживані автомобілі), детальний опис якого наведений в Додатку № 1 до цього Договору. На час укладання цього договору переданий в заставу товар в обороті належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується договорами купівлі-продажу № 17964 від 01.02.2018, № 15146 від 23.01.2018, № 17135 від 19.01.2018, № 17283 від 22.01.2018, № 17438 від 23.01.2018, № 17627 від 07.02.2018.

За умовами п. 26 договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 в редакції договору про внесення змін № 30 від 25.04.2018, термін дії договору - до повного виконання заставодавцем та заставодержателем зобов`язань за Кредитним договором, та всіма договорами про внесення змін до нього.

Застава за цим договором підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (надалі - Реєстр) (п. 29 договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 в редакції договору про внесення змін № 30 від 25.04.2018).

Перелік товарів в обороті, які надаються в заставу заставодержателеві відповідно до договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 визначено у Додатку № 1 від 25.04.2018 до договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013.

На підставі вказаного договору застави № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 було здійснено державну реєстрацію обтяжень у вигляді застави рухомого майна (транспортних засобів), про що до Реєстру внесено записи про обтяження №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455. Обтяжувачем за вказаними обтяженнями значиться Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним виконано в повному обсязі зобов`язання щодо погашення заборгованості по Кредитному договору № DNH2LOK03113 від 20.02.2013, а тому на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 28 Закону України «Про заставу», договір застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 вважається припиненим. Однак відповідач в порушення ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не вчиняє дій щодо вилучення з Реєстру всіх записів про обтяження транспортних засобів, зареєстрованих на підставі договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 із змінами внесеними договором про внесення змін № 30 від 25.04.2018, у зв`язку з чим залишаються не знятими 59 обтяжень належного позивачу на праві власності рухомого майна, що порушує його права на розпорядження цим майном (автомобілями). Крім того, позивач зазначає, що відповідачем незаконно змінено підстави обтяження рухомого майна позивача та продовжено строк його дії, при цьому, жодних інших договорів щодо обтяження рухомого майна між сторонами не було укладено.

Таким чином, позивач звернувся до суду із даним позовом про усунення перешкод у користуванні власністю на транспортні засоби шляхом припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна, зареєстрованого на підставі договору застави товару в обороті №DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013 із змінами внесеними договором про внесення змін №30 від 25.04.2018 та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

При цьому, за положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України, саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Належність Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на праві власності транспортних засобів, на які зареєстровано обтяження у вигляді застави рухомого майна згідно із записами в Реєстрі №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455, підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Крім того, сторонами не заперечується належність спірного рухомого майна (транспортних засобів) позивачу, яке згідно з договором застави товару в обороті №DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013 із змінами внесеними договором про внесення змін №30 від 25.04.2018 є предметом обтяження, що також підтверджується і п. 6 вказаного договору, яким визначено, що рухоме майно - товар в обороті (вживані автомобілі), яке передається в заставу, належить заставодавцю (позивачу) на праві власності.

Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога або вимога, яка може виникнути в майбутньому, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 593 Цивільного кодексу України та ст.28 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими та загальнодоступними для всіх юридичних та фізичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

У матеріалах справи міститься довідка Банку від 01.09.2022 № 20.1.0.0.0/7-220830/24513, у якій зазначено, що Кредитний договір № DNH2LOK03113 від 20.02.2013 закрито 02.11.2019; заборгованість відсутня та припинено в повному обсязі зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» перед Банком за вказаним договором.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із вимогами від 09.11.2021, від 17.11.2021, від 20.12.2021 щодо виключення з Реєстру записів про обтяження всіх транспортних засобів, зареєстрованих на підставі договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 із змінами внесеними договором про внесення змін № 30 від 25.04.2018.

У відповідь на вимоги позивача від 09.11.2021 та від 20.12.2021 відповідач листами від 25.11.2021 № 20.1.0.0.0/7-211109/23897 та від 29.12.2021 № 20.1.0.0.0/7-211220/28504 повідомив, що викладена позивачем інформація передана до поглибленого розгляду відповідальним співробітникам Банку.

Листом від 26.04.2022 Банк повідомив позивача про номери записів, які виведені з Реєстру та вказав, що орієнтовний термін виведення решти записів - 30 днів після скасування воєнного стану.

В той же час, позивач зазначає, що відповідачем незаконно було внесено зміни до записів про обтяження рухомого майна №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455 в частині продовження строку дії обтяжень, оскільки договори застави та фінансового лізингу, на підставі яких такі зміни було внесено, між сторонами не було укладено.

Статтею 13 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстрації у встановленому цим Законом порядку, якщо вони стосуються:

заміни предмета обтяження або будь-яких змін у складі предмета обтяження, у тому числі таких, що сталися внаслідок переробки, приєднання, поділу, виділення або іншого способу перетворення одного виду рухомого майна в інший;

заміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правовиком, відповідно до якого виникло обтяження, або з інших підстав;

заміни боржника внаслідок передачі предмета обтяження новому власнику в порядку, встановленому статтею 9 цього Закону, або з інших підстав;

зміни змісту або розміру забезпеченого обтяженням зобов`язання;

відступлення пріоритету одного обтяжувача іншому стосовно одного й того ж рухомого майна.

Обтяжувач зобов`язаний зареєструвати зміни у відомостях про зареєстроване обтяження протягом п`яти днів із моменту набраний чинності правочином, на підставі якого відбулися зазначені зміни. Боржник або інші особи, права яких були порушені внаслідок невиконання цього обов`язку, мають право вимагати від обтяжувача відшкодування завданих збитків.

Так, судом відповідно до долучених до позовної заяви витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що до спірних записів про обтяження рухомого майна були внесені зміни на підставі договорів застави та договорів фінансового лізингу, виданими Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

При цьому, в матеріали справи договорів застави та фінансового лізингу, на підставі яких було внесено зміни до спірних записів про обтяження рухомого майна позивача, надано не було.

Суд ухвалою від 16.01.2023 витребував від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для зміни обтяжень рухомого майна за номерами №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455. Однак, відповідачем на виконання вимоги цієї ухвали було надано копії договорів про внесення змін до договору застави товару в обороті №DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" та Банком, та не надано договорів застави та фінансового лізингу, на підставі яких до Реєстру було внесено зміни про обтяження.

В той же час, п. 2 договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013 із змінами внесеними договором про внесення змін № 30 від 25.04.2018 сторони погодили, що за цим договором заставою забезпечується виконання зобов`язань заставодавцем, що випливають із кредитного договору № DNH2LOK03113 від 20.02.2013.

Тобто, єдиною підставою для обтяження рухомого майна, належного позивачу, є договір застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013, та будь-які зміни до обтяжень могли бути внесені лише на підставі даного договору та договорів про внесення змін до нього.

В той же час, судом враховано доводи позивача, викладені у додаткових пояснень, що номери документів, які вказані в Реєстрі як підстава для зміни обтяження є тотожними номерам долучених до вказаних пояснень заяв фізичних осіб-лізингоодержувачів про приєднання до публічного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», що свідчить про імовірність реєстрації змін до обтяжень спірного рухомого майна на підставі договорів фінансового лізингу, стороною яких відповідач не являється.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, а відповідачем не спростовано неправомірності реєстрації останнім змін до обтяжень рухомого майна за номерами №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455.

Разом з тим, відповідачем не спростовано обставин щодо погашення позивачем заборгованості у повному обсязі за Кредитним договором № DNH2LOK03113 від 20.02.2013, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст. 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (зазначену правову позиція викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що позивач підтвердив більш вірогідними доказами обставини неправомірності не вчинення відповідачем дій щодо вилучення з Реєстру спірних записів про обтяження рухомого майна (транспортних засобів), аніж це спростував відповідач.

За положеннями ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, із урахуванням встановлених судом обставин щодо відсутності у позивача перед відповідачем зобов`язань, які були забезпечені договором застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013, умов п. 26 договору застави товару в обороті № DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.03.2013 в редакції договору про внесення змін № 30 від 25.04.2018, наявні правові підстави для припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключення з Реєстру записів №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455.

Отже, задоволення судом вимог про усунення перешкод в користуванні належними позивачу на праві власності транспортними засобами шляхом припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна у даному випадку в повній мірі відновлює порушене право Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс».

При цьому, судом враховано, що саме у такий спосіб було захищено право позивача у подібній ситуації в межах справи №333/6700/15-ц, в якій Верховний Суд постановою від 06.02.2018 залишив без змін судові рішення попередній інстанцій.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Усунути Товариству з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (49126, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т; ідентифікаційний код 34410930) перешкоди в користуванні власністю на транспортні засоби шляхом припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна, зареєстрованого на підставі договору застави товару в обороті №DNH2LOK03113/DZ-3 від 15.05.2013 із змінами внесеними договором про внесення змін №30 від 25.04.2018 та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів №№ 16190030, 16188074, 16188086, 16196351, 16201031, 16191876, 16197907, 16199768, 16195164, 16195162, 16198984, 16184371, 16197487, 16201254, 16199634, 16190033, 16195133, 16201223, 16192985, 16210502, 16206093, 16196593, 16211079, 16189034, 16185320, 16213715, 16201178, 16212169, 16202401, 16207494, 16196306, 16185834, 16198044, 16213650, 16197513, 16214518, 16188075, 16206151, 16214528, 16210353, 16204783, 16201743, 16204628, 16212625, 16210503, 16186731, 16209612, 16210706, 16194597, 16201206, 16198787, 16208572, 16211067, 16201258, 16214406, 16207854, 16214390, 16198906, 16197455.

3. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (49126, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т; ідентифікаційний код 34410930) судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05.06.2023.

Суддя Т. Ю. Трофименко