ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" червня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/454/18(918/533/23)

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, ) в особі ліквідатора - Головко Олексія Ігоровича (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В)

до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 25, )

про застосування наслідків недійсності правочинів

в межах справи №918/454/18 про банкрутство Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт"

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2023 року через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" в особі ліквідатора - Головко Олексія Ігоровича до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", якому позивач просить суд:

- застосувати наслідки недійсності договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених 22.06.2011 між Приватним підприємством-фірмою "Інтерекопласт" та Публічним акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод";

- зобов`язати ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича здійснити повернення коштів у розмірі 46 082 130 грн 40 коп. на користь Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" за рахунок коштів, що будуть отримані боржником Публічним акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" в ліквідаційній процедурі у справі № 918/566/13, позачергово.

Позовну заяву подано в межах справи № 918/454/18 про банкрутство Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність її передачі для подальшого розгляду в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" № 918/566/13 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог є застосування наслідків недійсності семи договорів купівлі-продажу щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25, укладених між ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» та ППФ «Інтерекопласт» 22.06.2011, а саме: об`єкта корпус № 2, літера «Ю-6», загальною площею 24 092,6 кв.м, об`єкта корпус № 1, літера «Ш-1», загальною площею 36 076 кв.м, об`єкта корпус № 9, літера «Щ-2», загальною площею 4 849 кв.м, об`єкта корпус № 7, літера «Л-2», загальною площею 792,4 кв.м, об`єкта корпус № 19, літера «Я-1», загальною площею 45,1 кв.м, об`єкта насосна, літера «У-1)», загальною площею 162,9 кв.м, об`єкта корпус № 196, літера «Т-1», загальною площею 29,5 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022 у справі № 918/454/18(918/566/13(918/519/21), яке набрало законної сили, визнано недійсними 7 договорів купівлі-продажу щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25, укладених між ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» та ППФ «Інтерекопласт» 22.06.2011; скасовано записи про право власності ППФ «Інтерекопласт» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25, а саме: записи від 25.09.2017 №22503214, №22502840, №22501413, №22500501, №22499172, №22498257, №22495105. При цьому, 21.10.2022 за заявою Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" державним реєстратором було проведено реєстрацію речових прав на означене нерухоме майно за Публічним акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод".

Як встановлено судом із відомостей наявних в Автоматизованій системі діловодство суду, обидві сторони договорів купівлі-продажу щодо нерухомого майна від 22.06.2011 знаходяться на банкрутстві на стадії ліквідаційних процедур: стосовно Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" відкрито провадження у справі № 918/454/18 про банкрутство, стосовно Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" відкрито провадження у справі № 918/566/13 про банкрутство.

Виходячи зі змісту положень Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

В той же час, як вбачається із позовної заяви Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" в особі ліквідатора - Головко Олексія Ігоровича, позивач вважає, що даний спір має розглядатися в межах справи №918/454/18 про банкрутство Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт". В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладені у постанові від 23.09.2021 у справі № 904/1904/15, а саме у пунктах 84. та п. 85., а також висновки Верховного Суду Касаційного господарського суду викладені у постанові від 21.01.2022 у справі № 908/964/21 (908/2248/21), а саме у п. 6.8.

Так, позивач посилається на п. 6.8 вказаної постанови від 21.01.2022, де Верховний Суд звертає увагу, що ст. 7 КУзПБ прямо не визначає підсудність вирішення майнового спору, сторонами якого одночасно є особи - боржники, щодо яких порушено справи про банкрутство. Водночас, на час відкриття провадження у справі про банкрутство майно боржника, яке перебуває в особливому правовому режимі, за різних підстав може перебувати в інших осіб, тоді як одним із завдань судової процедури розпорядження майном у справі про банкрутство Боржника (п. 3.1) є захист майна боржника, у межах якого може здійснюватися перевірка законності та підставності передачі майна боржника іншим особам, а відтак здійснюватися заходи щодо повернення майна боржнику. Оскільки ініціювання цього спору та вимоги у справі заявлені у межах виконання розпорядником майна обов`язку щодо захисту майна цього боржника, тому їх розгляд повинен здійснюватися саме в межах цієї справи про банкрутство, не зважаючи на те, що Відповідач-2 теж перебуває в процедурі банкрутства. Відтак, і заходи забезпечення позову у цьому спорі, що застосовані згідно з оскаржуваними рішеннями хоча і щодо майна особи, яка є боржником в іншій справі про банкрутство, між тим не порушують ті вимоги підсудності, що містить норма ч. 14 ст.39 КУзПБ.

Господарський суд вважає помилковим трактування висновків Верховного Суду у вищевказаних постановах на користь того, що спір у справі № 918/454/18(918/533/23) про застосування наслідків недійсності правочину повинен розглядатися в межах справи №918/454/18 про банкрутство Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" з огляду на наступне.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 23.09.2021 у справі № 904/1904/15 навів наступні висновки:

"80. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

81. Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у вигляді окремого позову, розгляд якого у справі про банкрутство здійснюється в порядку статті 7 КУзПБ у разі відмови боржника повернути отримані за цим правочином кошти в добровільному порядку.

82. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 216 ЦК України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19).".

Як вбачається, рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022 у справі № 918/454/18(918/566/13(918/519/21), яке набрало законної сили, визнано недійсними 7 договорів купівлі-продажу щодо нерухомого майна, укладених між ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» та ППФ «Інтерекопласт» 22.06.2011; скасовано записи про право власності ППФ «Інтерекопласт» в Державному реєстрі речових прав на спірне нерухоме майно.

Справа № 918/454/18(918/566/13(918/519/21) за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Михайловського Сергія Володимировича до Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Арбо Фінанс"; 3) ОСОБА_1 ; 4) Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів"; 5) Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності - розглядалася в межах справи №918/454/18 про визнання банкрутом Приватного підприємства - фірми "Інтерекопласт". При цьому означена справа розглядалася в межах справи про банкрутство Приватного підприємства - фірми "Інтерекопласт", оскільки господарський суд ухвалою від 16.09.20021 направив її за підсудністю, враховуючи що спірне майно станом на подання позовної заяви належало Приватного підприємства - фірми "Інтерекопласт".

При цьому, як вбачається, у справі № 918/454/18(918/566/13(918/519/21) не було заявлено вимог про застосування двосторонньої реституції.

У п. 85 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 904/1904/15 зазначено:

"85. Тож у разі пред`явлення до боржника, щодо якого здійснюється провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), окремої вимоги про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину її розгляд здійснюється у відокремленому позовному провадженні в межах справи про банкрутство боржника (основного провадження) за правилами, визначеними ГПК України, в тому числі з урахуванням приписів статті 162 ГПК України щодо форми, змісту позовної заяви та доданих до неї документів.".

За таких обставин, враховуючи, що за ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, враховуючи, що заявлено вимогу про стягнення спірного майна (кошти у розмірі 46 082 130 грн 40 коп.) із Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", відтак позовна заява Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" в особі ліквідатора - Головко Олексія Ігоровича до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" про застосування наслідків недійсності правочину повинна розглядатись тим самим складом, що і справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", задля забезпечення судового контролю у межах цього провадження за майном боржника.

Суд підкреслює, що розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Верховною Радою України 18.10.2018 було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства, офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019 року. З урахуванням ч. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, згідно яких останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом, вказаний кодекс набрав чинності 21.10.2019.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Виключна підсудність справ визначена статтею 30 ГПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 30 ГПК України, справи передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням боржника.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на зазначене, враховуючи, що за предметною юрисдикцією та суб`єктним складом дана позовна заява відноситься до юрисдикції господарських судів і підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, суд дійшов висновку, що матеріали справи за позовом Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" в особі ліквідатора - Головко Олексія Ігоровича до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" про застосування наслідків недійсності правочину підлягають переданню за підсудністю до Господарського суду Рівненської області для розгляду в межах справи № 918/566/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод".

Керуючись ст. 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи за позовом Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" в особі ліквідатора - Головко Олексія Ігоровича до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" про застосування наслідків недійсності правочинів передати за підсудністю до Господарського суду Рівненської області для розгляду в межах справи № 918/566/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод".

Ухвала набирає законної сили 02.06.2023 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич