ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" червня 2023 р. Справа № 924/165/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" про забезпечення позову у справі

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс"

2. ОСОБА_1

про стягнення солідарно 3674879,24 грн. заборгованості,

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс"

про визнання недійсним договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс", 2. ОСОБА_1 , в якій просить стягнути солідарно 3674879,24 грн. заборгованості, з яких 2431169,64 грн. основного боргу, 396478,05 грн. курсової різниці, 339346,56 грн. 15% штрафу, 22670,46 грн. 3% річних, 375854,56 грн. пені, 109359,97 грн. інфляційних втрат на підставі договору поставки № В240-04/22ХМ від 08.04.2022р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 09.03.2023р. постановлено, зокрема: прийняти позовну заяву до розгляду; відкрити провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 27.03.2023р. постановлено, зокрема: зустрічний позов ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" про визнання недійсним договору поруки, поданий 24.03.2023р., прийняти до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 924/165/23, об"єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

30.05.2023р. товариством з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд: вжити заходи забезпечення позову у справі №924/165/23 шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Таурус Агро Плюс» () у межах суми позовних вимог, в тому числі ті, що знаходяться на будь-яких рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також всіх рахунках, що належать ТОВ «Таурус Агро Плюс» (), виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" вказує на те, що позивачем встановлено, під час розгляду справи у суді, зокрема 15.03.2023р. та 10.04.2023р. відповідачем було здійснено відчуження усього свого нерухомого майна, а саме: комплекс будівель, площею 778,1 кв.м. (реєстраційний номер: 239), земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0006, площа (га): 1,0926, земельна ділянка кадастровий номер :04:004:0322, площа (га): 1,1562, будівля, корівник, площею 440,7 кв.м. (реєстраційний номер: 06), будівля, свинарник з гаражним боксом для зберігання техніки, площею 667 кв.м. (реєстраційний номер: 06).

Тобто, як зазначив позивач, на даний момент, відповідач не має у власності нерухомого майна. Дані факти підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - інформаційна довідка № 333929882 від 30.05.2023р. та інформаційна довідка № 333930050 від 30.05.2023р., сформованих за запитом адвоката Коновалова М. згідно договору надання правових послуг. При цьому, позивач зауважив, що кошти після продажу вказаного майна відповідач позивачу не передавав. Також, вказано, що відповідач на численні прохання позивача сплатити борг в добровільному порядку не реагує, натомість вчиняє дії по умисному затягуванню термінів розгляду даної справи, зловживаючи своїми процесуальними правами.

Посилаючись на положення ч. 4 ст. 137 ГПК України, позивач зазначив, що співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Враховуючи наведені дані та з огляду на зміст ст.ст. 136, 137 ГПК України, позивач вказує на те, що наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому вважає за доцільне вжити заходи до забезпечення позову.

Заявником в обґрунтування своїх доводів про те, що 15.03.2023р. та 10.04.2023р. відповідачем було здійснено відчуження усього свого нерухомого майна (комплекс будівель, площею 778,1 кв.м. (реєстраційний номер: 239), земельна ділянка кадастровий номер :01:010:0006, площа (га): 1,0926, земельна ділянка кадастровий номер :04:004:0322, площа (га): 1,1562, будівля, корівник, площею 440,7 кв.м. (реєстраційний номер: 06), будівля, свинарник з гаражним боксом для зберігання техніки, площею 667 кв.м. (реєстраційний номер: 06)) додано інформацію від 30.05.2023р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у Справі "Пантелеєнко проти України" (заява № 11901/02) засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у Справі "Доран проти Ірландії" (заява № 2214/04), було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

За змістом рішення Європейського Суду з прав людини від 17.07.2008р. у Справі "Каіч та інші проти Хорватії" (заява №50389/99) для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України. Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, судом приймається до уваги, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 30.07.2020р. у справі № 910/3836/20.

Суд вважає, що заявник не обґрунтував необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не довів наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність застосування забезпечення позову. Відтак, зважаючи на зміст предмету та підстав позову, зміст доводів заявника та наданої ним інформації від 30.05.2023р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, заявником не доведено доцільності та необхідності забезпечення позову (у вигляді вжиття заходів забезпечення позову шляхом постановлення ухвали про накладення арешту на кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус Агро Плюс" у межах суми позовних вимог, що містяться на всіх банківських рахунках відповідача), про що зазначив заявник.

Також, враховуючи зміст наявних матералів справи, судом відзначається, що потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення належного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на зазначене, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник позовними вимогам; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" від 30.05.2023р. про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" від 30.05.2023р. про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 01.06.2023р. та може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 4 прим.: 1- до справи; 2 - позивачу за первісним позовом (31200, Хмельницька обл., Волочиський р-н, м. Волочиськ, вул. Котляревського, буд. 7); 3 - відповідачу 1 за первісним позовом (30000, Хмельницька обл., Славутський р-н, м. Славута, вул. Здоров"я, буд. 36/4); 4 - відповідачу 2 за первісним позовом (30000, Хмельницька обл., Шепетівський район, м. Славута, вул. Козацька, буд. 202).

Ел. адреси:

позивачу за первісним ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідачу 1 за первісним ІНФОРМАЦІЯ_2