ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/3591/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О., за участі секретаря судового засідання Голіней Я.І.,

За участі представників:

Позивача: - не з`явився

Відповідача: - не з`явився

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковинський Сад" (60230, вул. Шевченка, 1, с. Сербичани, Дністровський район, Чернівецька область, код 31769327)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіус- 16" (вул. Садова, 3, офіс 2, Мінський район, Мінська область, Республіка Білорусь, код 690664901)

про стягнення заборгованості за контрактом №23/01/20 на поставку в сумі 105 808, 24 доларів США

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковинський Сад" звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіус- 16" про стягнення заборгованості за контрактом №23/01/20 на поставку в сумі 105 808, 24 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов контракту №23/01/20 на поставку від 23.01.2020 в частині оплати отриманого товару.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.09.2022 позовну заяву передано судді Миронюку С.О.

Ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, зобов`язано позивача надати суду у строк до 10 робочих днів з моменту одержання даної ухвали: копію позовної заяви з доданими до неї додатками з нотаріально завіреним перекладом на білоруську мову у трьох примірниках, копію ухвали Господарського суду Чернівецької області від 03.10.2022 у справі №926/3591/22 з нотаріально завіреним перекладом на білоруську мову у трьох примірниках, призначено судове засідання на 17.01.2023 та зупинено провадження до 17.01.2023.

24.10.222 від позивача надійшло клопотання про надання суду копії позовної заяви з доданими до неї додатками з нотаріально завіреним перекладом на білоруську мову у трьох примірниках, копії ухвали Господарського суду Чернівецької області від 03.10.2022 у справі №926/3591/22 з нотаріально завіреним перекладом на білоруську мову у трьох примірниках.

01.11.2022 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення позивачем власними засобами відповідачу через Республіку Молдову нотаріально посвідченого перекладу на білоруську мову позовної заяви з додатками до неї та ухвалу Господарського суду Чернівецької області про відкриття провадження у справі № 926/3591/22 від 03.10.2022

До початку судового засідання 17.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання, в якому остання просить суд, провести судове засідання без його участі, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У підготовче судове засідання 17.01.2023 р. відповідач не з`явився, явку свого представника не забезпечив про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав та будь-яких інших клопотань по справі.

Ухвалою суду від 17.01.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суту призначено на 01.06.2023

13.02.2023 позивачем подано клопотання про надання доказів надіслання позивачем власними засобами відповідачу через Республіку Молдову нотаріально посвідчений переклад на білоруську мову Ухвали Господарського суду Чернівецької області від 17.01.2023.

31.05.2023 позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 01.06.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд уважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Буковинський сад» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артіус -16» укладено контракт №23/01/20 на поставку.

Згідно п. 1.1. Постачальник зобов`язується поставити партіями та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити свіжі овочі та фрукти на умовах та в порядку зазначеним Контрактом. Кількість і асортимент товару, що поставляється Постачальником повинен відповідати заявці Покупця, попередньо (за 3 робочі) дні, надісланий Покупцем на адресу Продавця.

Пунктом 1.2. Контракту визначено, комерційне найменування Товару, умови поставки згідно Інкотермс 2010, пункт поставки, кількість та об`єм, вага, та терміни поставки, ціна за одиницю товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються в товаросупровідних документах, які є невід`ємною частиною Контракту (надалі - Інвойс).

Також сторони дійшли згоди, що відповідно до п. 1.3. Контракту загальна сума не може бути точно встановлена на дату підписання Контракту. Запланована сума Контракту становить 1 000 000 (один мільйон) доларів США. Точна сума контракту визначається за фактично поставленим Товаром протягом усього терміну дії цього Контракту.

Згідно пунктів 3.2., 3.2.1. та 3.4. Контракту оплата вартості товару здійснюється покупцем за допомогою банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника шляхом внесенням 100 % попередньої оплати. Валюта платежу є долар США. Датою оплати визнається дата надходження коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до пункту 4.1. Контракту, огляд та перевірка товару на відповідність умовам Контракту про кількість, якість, асортимент і комплектування здійснюється на складі Покупця:

а) приймання за кількістю усередині товарного місця здійснюється протягом 48 годин із моменту отримання Товару на складі Покупця;

б) приймання товару за якістю (в т.ч. якістю внутрішньотарної упаковки) здійснюється протягом 48 годин з моменту отримання товару на складі Покупця.

Відповідно до пункту 1.9 Контракту, право власності товару переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі Товару на складі Покупця.

Сторони врегулювали пунктами 5.1, 5.2. та 5.3.Контракту, що всі спори по даному контракту Сторони прогнитимуть вирішувати шляхом переговорів (Сторони встановили досудовий порядок вирішення спору). Дотримання досудового порядку Сторони визнають направлення письмової претензії однієї із Сторін іншій стороні та недосягнення згоди або неотримання відповіді на претензію протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання однієї із Сторін претензії іншої Сторони.

Сторона, яка отримала претензію, зобов`язана розглянути її і відповісти по суті претензії (підтвердити згоду на повне або часткове задоволення, або відмовити про повну або часткову відмову в її задоволенні) не пізніше 7 (семи) робочих днів з дати отримання претензії поштою, факсом, або електронного зв`язку.

В разі неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів, вони підлягають розгляду в суді за місцем знаходження заявника відповідно до процесуального та матеріального права країни заявника, рішення якого буде обов`язковим для сторін.

На виконання умов Контракту ТОВ «Буковинський сад» (Позивач) здійснив поставку товару, належним доказом поставки товару є оформлені відповідно до чинного законодавства документи, а саме інвойс, вантажно митна - декларація (надалі - ВМД) та міжнародна товарно - транспортна накладна (надалі - CMR), зокрема:

· Інвойс № І від 23.01.2020р., ВМД від 27.01.2020 №868, CMR від 24.01.2020 р.;

· Інвойс № 2 від 03.02.2020, ВМД від 05.02.2020 № 871, CMR від 03.02.2020р;

· Інвойс № 3 від 03.02.2020, ВМД від 11.02.2020 № 872, CMR від 03.02.2020 р;

· Інвойс № 4 від 11.02.2020, ВМД від 05.02.2020 № 878, CMR від 11.02.2020;

· Інвойс № 5 від 11.02.2020, ВМД від 17.02.2020 № 888, CMR від 17.02.2020;

· Інвойс № 6 від 20.02.2020, ВМД від 21.02.2020 № 897, CMR від 20.02.2020;

· Інвойс № 7 від 20.02.2020, ВМД від 20.02.2020 № 898, CMR від 20.02.2020;

· Інвойс № 8 від 25.02.2020, ВМД від 27.02.2020 № 901, CMR від 25.02.2020;

· Інвойс № 9 від 27.02.2020, ВМД від 27.02.2020 № 903, CMR від 27.02.2020;

· Інвойс № 10 від 27.02.2020, ВМД від 29.02.2020 № 905, CMR від 28.02.2020;

· Інвойс № 11 від 04.03.2020, ВМД від 05.03.2020 № 906, CMR від 05.02.2020;

· Інвойс № 12 від 04.03.2020, ВМД від 09.03.2020 № 910, CMR від 04.03.2020;

· Інвойс № 13 від 13.03.2020, ВМД від 13.03.2020 № 917, CMR від 13.03.2020;

· Інвойс № 14 від 19.03.2020, ВМД від 22.03.2020 № 924, CMR від 19.03.2020;

· Інвойс № 15 від 19.03.2020, ВМД від 21.03.2020 № 925, CMR від 19.03.2020;

· Інвойс № 16 від 27.11.2020, ВМД від 27.11.2020 № 1776, CMR від 27.11.2020;

· Інвойс № 17 від 03.12.2020, ВМД від 03.12.2020 № 1796,CMR від 03.12.2020;

· Інвойс № 18 від 03.12.2020, ВМД від 03.12.2020 № 1804,CMR від 04.12.2020;

· Інвойс № 19 від 03.12.2020, ВМД від 03.12.2020 № 1797, CMR від 04.12.2020;

· Інвойс № 20 від 03.12.2020, ВМД від 03.12.2020 № 1798, CMR від 04.12.2020;

· Інвойс № 21 від 15.12.2020, ВМД від 15.12.2020 № 2, CMR від 16.12.2020;

· Інвойс № 22 від 22.12.2020, ВМД від 22.12.2020 № 5, CMR від 22.12.2020;

· Інвойс № 23 від 19.05.2021, ВМД від 19.05.2021 №43.CMR від 25.05.2021;

· Інвойс № 24 від 27.05.2021, ВМД від 27.05.2021 № 44 CMR від 28.05.2021;

· Інвойс №25 від 16.09.2021, ВМД від 16.09.2021 № 57, CMR від 17.09.2021;

· Інвойс № 26 від 01.10.2021, ВМД від 01.10.2021 № 58, CMR від 02.10.2021;

· Інвойс № 27 від 06.10.202 і, ВМД від 06.10.2021 № 59, CMR від 07.10.2021;

· Інвойс № 28 від 06.10.2021, ВМД від 06.10.2021 № 60, CMR від 07.10.2021;

· Інвойс № 29 від 27.10.2021, ВМД від 27.10.2021 № 66, CMR від 27.10.2021;

· Інвойс № 30 від 27.10.2021, ВМД від 27.10.2021 № 67, CMR від 03.11.2021;

· Інвойс № 31 від 04.11.2021, ВМД від 04.11.2021 № 68, CMR від 05.11.2021;

· Інвойс №32 від 16.11.2021, ВМД від 16.11.2021 №70, CMR від 16.11.2021;

· Інвойс № 33 від 23.11.2021, ВМД від 23.11.2021 № 74, CMR від 26.11.2021;

· Інвойс № 34 від 23.11.2021, ВМД від 23.11.2021 № 73, CMR від 25.11.2021 ;

· Інвойс № 35 від 13.01.2022, ВМД від 13.01.2022 № 78, CMR від 13.01.2022;

· Інвойс № 36 від 13.01.2022, ВМД від 13.01.2022 № 79, CMR від 15.01.2022;

· Інвойс № 37 від 14.01.2022, ВМД від 14.01.2022 № 80, CMR від 17.01.2022;

· Інвойс № 38 від 17.01.2022, ВМД від 17.01.2022 №81, CMR від 19.01.2022;

· Інвойс № 39 від 27.01.2022, ВМД від 27.01.2022 № 87, CMR від 30.01.2022;

· Інвойс № 40 від 31.01.2022, ВМД від 31.01.2022 №91, CMR від 02.02.2022;

· Інвойс № 41 від 04.02.2022, ВМД від 04.02.2022 № 92, CMR від 04.02.2022; на загальну суму 355 292,78 дол. США. З них 249 484, 54 дол. США відповідачем оплачено. Залишок заборгованості становить 105 808,24 дол. США згідно контракту №23/01/20 від 23 січня 2020 року.

З метою безпосереднього врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами щодо погашення заборгованості по Контракту, однак Відповідач у свою чергу посилаючись на фінансові проблеми заборгованість не погасив.

Позивачем надіслано листа про надання інформації, щодо даної ситуації. Як вбачається із офіційної відповіді AT «Укрпошта»: «Відповідно до циркуляру від 14 квітня 2022 року виданого директором з поштових операцій Міжнародного Бюро Всесвітнього поштового союзу Абдель Ілах Буссета, Укрпошти припинили відправлення поштових відправлень, листів та грошових переказів до Республіки Білорусь з 25 лютого 2022 року».

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, (із змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указ від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та Указ від 17 травня 2022 року № 341/2022 затверджений Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 2500-ІХ (далі - Закон № 2500). Закон № 2500 затверджує Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року.

Враховуючи дані обставини, неможливість надіслати вимоги про стягнення заборгованості, з метою вжиття всіх належних заходів досудового врегулювання спору, позивач направив вимогу до відповідача через поштове відділення Республіки Молдови, що підтверджується відповідною квитанцією та повідомленням про вручення відповідачу.

Крім того, представником позивача 25 серпня 2022 року надіслано листа із прикріпленням письмової вимоги про стягнення заборгованості на електронну адресу , яка розміщена на офіційному сайті Відповідача :http://artius.bvA, однак відповідач не відреагував жодним чином на вказані обставини.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "Артіус- 16"- іноземний суб`єкт господарювання, нерезидент; місцезнаходженням названого товариства є: вул. Садова, 3, офіс 2, Мінський район, Мінська область, Республіка Білорусь, код 690664901.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 366 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому, правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про міжнародне приватне право", якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Так, згідно зі статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до статті 43 розділу VI "Колізійні норми щодо договірних зобов`язань" Закону "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

На підставі викладеного, враховуючи, що сторонами в Контракті визначено право, яке підлягає застосуванню до врегульованих ним правовідносин, що стали предметом даного спору, і що місцем знаходження продавця за Контрактом, яким є позивач по справі, є с. Сербичани, Дністровського району. Чернівецької області держави Україна, до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство України.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю- продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.»

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2. ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.».

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артіус- 16» (Республіка Білорусь, Мінська область, Мінський район, д. Околиця, вул. Садова будинок 3 офіс 2, Код 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський сад» (60230, Чернівецька область, Дністровський район, с. Сербичани, вул. Шевченка буд.1, , р/р IBAN НОМЕР_1 В АТ «УКРГАЗБАНК» м. Чернівці МФО 320478) заборгованість у розмірі 105 808,24 доларів США внаслідок не виконання грошового зобов`язання щодо оплати за поставлений товар за контрактом № 23/01/20 від 23 січня 2020 р. та судовий збір в сумі 58 038,89 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2023 року.

Суддя С.О. Миронюк