РІШЕННЯ

30 травня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/50/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз, 46006, вулиця Чернівецька, будинок 54 А, місто Тернопіль

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості у сумі 63 425 грн 54 коп., з яких: 35 788 грн 30 коп. заборгованість за використаний природний газ, 13 345 грн 05 коп. пеня, 1 552 грн 79 коп. 3% річних, 12 793 грн 40 коп. інфляційні нарахування.

За участі представників:

Позивача: Штогрин Микола Петрович, юрисконсульт, довіреність № 18 від 28.12.2022 (дійсна по 31.12.2023); трудовий догові № 43 від 02.07.2015

Відповідача: не з`явився

1. Суть та рух справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 81 425 грн 54 коп., з яких : 53 788 грн 30 коп. заборгованість за використаний природний газ, 13 345 грн 05 коп. пеня, 1 552 грн 79 коп. 3% річних, 12 793 грн 40 коп. інфляційні нарахування.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 для розгляду справи визначено суддю Гевко В.Л.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання вперше призначено на 21.02.2023 о 12 год 00хв.

Ухвалами суду, в порядку ст. 183 ГПК України, неодноразово відкладалось підготовче судове засідання та його розгляд продовжувався з підстав, зазначених в ухвалах.

У судовому засіданні 01.05.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження до 09.05.2023, закрито підготовче провадження з 09.05.2023 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.05.2023 о 10 год. 00 хв., яке в порядку части 5 статті 216 ГПК України, неодноразово відкладалось з підстав,зазначених в ухвалах суду, востаннє на 30.05.2023.

Представник позивача в судовому засіданні 30.05.2023 позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримав повністю. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, жодних заяв по суті справи чи з процесуальних питань не надав.

Слід зазначити, що наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення від 03.05.2023 за № 455 та від 11.05.2023 за №009 підтверджують факт отримання відповідачем ухвал суду від 01.05.2023 та від 10.05.2023.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач володів інформацією про наявність в провадженні Господарського суду Тернопільської області даної справи. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення даного судового засідання, однак своїм правом на участь у ньому не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом, у судовому засіданні 30.05.2023, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалено скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2.Аргументи сторін.

2.1. Аргументація позивача.

Позовні вимоги, викладені позивачем у позовній заяві № 02 від 05.01.2023 (вх. № 50 від 13.01.2023) та підтримані його представником у судових засіданнях, обґрунтовані неналежим виконанням відповідачем умов Договору №12к/-200 від 01.03.2018 про закупівлю та постачання природного газу, зокрема в частині оплати вартості поставленого позивачем у період з квітня 2021 року по березень 2022 року природного газу.

Відповідно до заяви №16 від 14.03.2023 (вх. №2200 від 14.03.2023) про зменшення суми позовних вимог позивач, просив суд стягнути з відповідача 35788,30грн боргу, 1552,79грн 3% річних, 12 793,40грн інфляційних нарахувань, у зв`язку зі сплатою відповідачем основного боргу в сумі 18000,00грн. Також , в заяві зазначив про зменшення нарахованої пені до 0,00грн.

2.2. Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву в порядку статті 165 ГПК України не надав.

3. Фактичні обставини, встановлені судом. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи. Висновки суду із посиланням на норми закону.

Розглянувши матеріали справи, доводи позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши подані докази в їх сукупності, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз» (ЕІС код 56Х30С) (постачальником) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (споживачем) 26.02.2018 укладено договір №12/к-200 постачання природного газу, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач взяв на себе зобов`язання прийняти та своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно п. 3.7. договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ, який є підставою для оформлення актів приймання-передачі газу між відповідними суб`єктами ринку природного газу.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника .

Відповідно до п. 3.8. договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Акти приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п. 3.9. договору).

Згідно із п. 4.2. договору, у випадку зміни ціни та тарифів на реалізований Споживачу газ у порядку. Встановленому законодавством, ціна згідно договору та сума буде змінюватися з дати набрання чинності відповідних нормативно-правових актів.

Постачальник зобов`язується розміщувати інформацію про ціну газу на своєму веб-сайті (п.4.3 договору).

У п. 4.4 договору сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до п. 4.1 та 4.2 цього розділу є обов`язковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами Договору.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно.

Згідно п. 4.6. договору оплата вартості послуг постачання газу здійснюється Споживачем плановими платежами з розрахунку договірного постачання газу відповідно до додатка 3 до Договору, протягом місяця поставки газу. Але не пізніше останнього дня місяця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу. Виходячи з ціни газу на розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на розрахунковий період та неотримання рахунку для оплати за використаний природний газ протягом розрахункового періоду, до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п. 4.7 договору).

У п. 6.2.2 договору сторонами обумовлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 10.1 договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк по 31.12.2018, та поширює дію на відносини сторін, що фактично склалися з 01 січня 2018 року.

У п. 11.3 договору вказано, що додатками до нього є додаток №1 - Перелік комерційних вузлів обліку газу та додаток №2 Договірні обсяги постачання природного газу на 2020 рік, які є невід`ємними частинами договору.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому Сторони мають переоформити Додаток 3 Договору щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк.

24.12.2018 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, відповідно до п. 1 якої сторони погодилися продовжити дію Договору на період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, та п.2 внесли зміни у пункт 4.2. договору, а саме: ціну природного газу за 1000 м. куб. з 01.01.2019року встановлено у розмірі 13 644 грн 00коп.

Додатковою угодою №5 від 10.01.2020 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів сторони продовжили строк дії договору на період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (п. 1 додаткової угоди) та внесли зміни до п. 4.2. договору, а саме: ціна природного газу за 1000 м. куб. з 01.01.2020року становить 7 920 грн (п. 2 додаткової угоди).

Додатковою угодою №8 від 12.01.2021 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів сторони продовжили строк дії договору на період з 01.01.2021 по 31.12.2021 (п. 1 додаткової угоди) та внесли зміни до п. 4.2. договору, а саме: ціна природного газу за 1000 м. куб. з 01.01.2022року становить 8 436 грн (п. 2 додаткової угоди).

Додатковою угодою №10 від 16.03.2021 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів сторони внесли зміни до п. 4.2 договору, а саме: ціна природного газу за 1000 м. куб. у березні 2021 року становить 8700 грн (п. 1 додаткової угоди).

У п. 4 додаткової угоди №10 від 16.03.2021 сторони вказали, що дія додаткової угоди поширюється на відносини, що склалися між сторонами з 01.03.2021.

Додатковою угодою №11 від 25.11.2021 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів сторони внесли зміни до п. 3.2 договору, а саме: ціна природного газу за 1000 м. куб. з 01.11.2021 року становить 36 480 грн (п. 1 додаткової угоди).

У п. 4 додаткової угоди №11 від 25.11.2021 сторони вказали, що дія додаткової угоди поширюється на відносини, що склалися між сторонами з 01.11.2021.

Додатковою угодою №12 від 12.01.2022 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів сторони продовжили строк дії договору на період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (п. 1 додаткової угоди) та внесли зміни до п. 4.2. договору, а саме: ціна природного газу за 1000 м. куб. з 01.01.2022року становить 59460 грн (п. 2 додаткової угоди).

У п. 4 додаткової угоди №12 від 12.01.2022 сторони вказали, що дія додаткової угоди поширюється на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2022.

Додатковою угодою №13 від 17.02.2022 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів сторони внесли зміни до п. 4.2 договору, а саме: ціна природного газу за 1000 м. куб. 01.02.2022 року становить 47 500грн (п. 1 додаткової угоди).

У п. 4 додаткової угоди №13 від 17.02.2022 сторони вказали, що дія додаткової угоди поширюється на відносини, що склалися між сторонами з 01.02.2022.

Додатковою угодою №14 від 02.03.2022 до договору №12/к-200 від 26.02.2018 про закупівлю та постачання природного газу для потреб не побутових споживачів сторони внесли зміни до п. 4.2 договору, а саме: ціна природного газу за 1000 м. куб. 01.03.2022 року становить 47 460грн (п. 1 додаткової угоди).

У п. 4 додаткової угоди №14 від 02.03.2022 сторони вказали, що дія додаткової угоди поширюється на відносини, що склалися між сторонами з 01.03.2022.

На виконання договору №12/к-200 від 26.02.2018 позивач здійснив постачання природного газу ФОП ОСОБА_1 згідно підписаних у двосторонньому порядку актів приймання - передачі природного газу:

№12/к-200/0421-5705 від 30.04.2021 в об`ємі 0,814 тис. м. куб. на суму 7 081,80 грн з ПДВ;

№12/к-200/1221-11929 від 21.12.2021 в об`ємі 0,304 тис. м. куб. на суму 11 089,92 грн з ПДВ;

№12/к-200/0122-170 від 31.01.2022 в об`ємі 0,233 тис. м. куб. на суму 13 854,18 грн з ПДВ;

№12/к-200/0222-990 від 28.02.2022 в об`ємі 0,455 тис. м. куб. на суму 21 157,50 грн з ПДВ;

№12/к-200/0322-1317 від 31.03.2022 в об`ємі 0,693 тис. м. куб. на суму 32 889,78грн з ПДВ.

У квітні 2021 року відповідачем використано природного газу обсягом 814 куб.м, оформлений актом приймання-передачі від 30 квітня 2021 року на суму 7 081 грн 80 коп., вартість використаного природного газу у квітні відповідач оплатив частково, сума заборгованості за використаний газ у квітні 2021 природний газ станом на 01.12.2021 становила 869 грн 34коп.

Вартість природного газу за 1 тис. куб. м. згідно пункту 4.2 договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року з 01 березня 2021 року становить 8 700грн 00коп.

З 01 грудня 2021 року вартість природного газу за 1 тис. куб. м. згідно Додаткової угоди №11 від 25 листопада 2021 року до договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року становить 36 480грн 00коп.

З 01 січня 2022 року вартість природного газу за 1 тис. куб. м. згідно Додаткової угоди №12 від 12 січня 2022 року до договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року становить 59 460грн 00коп.

З 01 лютого 2022 року вартість природного газу за 1 тис. куб. м. згідно Додаткової угоди № 13 від 17 лютого 2022 року до договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року становить 46 500грн 00 коп.

З 01 березня 2022 року вартість природного газу за 1 тис. куб. м. згідно Додаткової угоди № 14 від 02 березня 2022 року до договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року становить 47 600грн 00 коп.

Відповідно до пункту 4.6. Договору № 12/к-200 від 19.10.2020 року оплата вартості використаного природного газу здійснюється споживачем протягом місяця поставки газу, але не пізніше останнього дня місяця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Керуючись п.4.2. та п.4.6. Договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року у Відповідача виникло зобов`язання оплати ТОВ «Тернопільоблгаз» за поставлений газ за період з грудня 2021 року по березень 2022 року 78 991грн 38коп.

Позивач зазначив, що на виконання умов Договору № 12/К-200 від 26.08.2018 року, відповідачем оплачено: 16.05.2022 року 11 066грн 00коп.; 17.06.2022 року 4 500грн 00коп.; 12.08.2022 року 5 506грн 42коп.; 23.08.2022року 5000грн 00коп.

Таким чином, сума заборгованості за використаний природний газ станом на 05.01.2022 року становить 53 788грн 30коп.

За недотримання строків оплати, Позивач на підставі пункту 6.2.2 Договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року, нарахував Відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, сума пені становить 13 345грн 05коп.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За цієї умови Позивачем нараховано Відповідачу 3% річних в сумі 1 552 грн 79грн, інфляційних нарахувань в сумі 12 793грн 40коп.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом.

Щодо заяви про зменшення суми позовних вимог.

Позивач - ТОВ «Тернопільоблгаз» звернувся до господарського суду із заявою № 16 від 14.03.2023 (вх.№ 2200 від 14.03.2023) про зменшення суми позовних вимог у справі № 921/50/23.

У заяві зазначає, що ФОП ОСОБА_1 на виконання умов Договору № 12/к-200 від 26.02.2018 року оплачено: 16.01.2023 року 8000,00грн; 23.01.2023 року 2000,00грн; 02.02.2023 року 3000,00грн ; 28.02.2023 5000,00грн.

Таким чином, сума заборгованості за використаний природний газ станом на 14.03.2023 року становить 35 788грн 30коп.

Тому, з врахуванням часткової сплати просить стягнути із фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «Тернопільоблгаз» заборгованості за використаний газ в сумі 35 788 грн 30коп., 1 552грн 79коп 3% річних та 12 793грн 40коп.

Також, позивач зазначив, що зменшує нараховану відповідачу пеню до 0,00грн.

Суд, розглянувши таку заяву позивача про зменшення суми позовних вимог, дійшов висновку про часткове задоволення такої заяви, зокрема, зменшення суми позовних вимог до 63 425 грн 54 коп., з яких: 35 788 грн 30 коп. заборгованість за використаний природний газ, 13 345 грн 05 коп. пеня, 1 552 грн 79 коп. 3% річних, 12 793 грн 40 коп. інфляційні нарахування.

В частині вимоги про зменшення пені до 0,00грн, суд розцінив таку заяву, як відмову позивача від позову в частині стягнення пені в сумі 13 345 грн 05 коп.

Згідно п. 4 ч. 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Вказане свідчить про відсутність предмету спору в частині стягнення 13 345 грн 05 коп., а тому провадження цій частині відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України слід закрити.

Разом з тим, непогашеною залишилась заборгованість в сумі 35 788 грн 30 коп. 1 552 грн 79 коп. 3% річних, 12 793 грн 40 коп. інфляційні нарахування.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно з частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до стаття 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Матеріали справи свідчать про те, що укладений між сторонами у справі правочин за своєю правовою природою є договором поставки, згідно з яким, в силу стаття 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з частини 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з пункту 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 "Про затвердження Правил постачання природного газу" (далі - Правила постачання природного газу) підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (статті 632 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Згідно з статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2 статті 193 ГК України).

Частиною 1 статті 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

В судовому засіданні встановлено, що на виконання умов зазначеного вище правочину Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" за період з 01.12.2021 по 31.03.2022 поставило Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 природний газ в загальному обсязі 1,685 тис. м куб. на загальну суму 78 991 грн 38 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями підписаних повноважними представниками сторін актів приймання-передачі природного газу.

Зокрема:

- спожитий у квітні 2021 року природній газ в обсязі 0,814 тис. м. куб. на суму 7 081,80 грн з ПДВ оформлений актом приймання-передачі природного газу №12/к-200/0421-5705 від 30.04.2021 в об`ємі;

- спожитий у грудні 2021 року природній газ в обсязі 0,304 тис. м. куб. на суму 11 089,92 грн з ПДВ, оформлений актом приймання-передачі природного газу №12/к-200/1221-11929 від 21.12.2021;

- спожитий у січня 2022 року природній газ в обсязі 0,233 тис. м. куб. на суму 13 854,18 грн з ПДВ оформлений актом приймання-передачі природного газу №12/к-200/0122-170 від 31.01.2022;

- спожитий у лютому 2022 року природній газ в обсязі 0,455 тис. м. куб. на суму 21 157,50 грн з ПДВ оформлений актом приймання-передачі природного газу №12/к-200/0222-990 від 28.02.2022;

- спожитий у березні 2022 року природній газ в обсязі 0,693 тис. м. куб. на суму 32 889,78грн з ПДВ оформлений актом приймання-передачі природного газу №12/к-200/0322-1317 від 31.03.2022;.

Як вже зазначалось вище, умовам п. 4.6 Договору сторони погодили, що оплата вартості використаного природного газу здійснюється Споживачем протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок - не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Однак, як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманого за вказаним вище актами приймання-передачі природного газу виконав неналежним чином. Вартість отриманого природного газу оплатив лише частково та з порушенням встановлених умовами Договору термінів розрахунку, внаслідок чого станом на день звернення до суду заборгованість Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за отриманий з 01.12.2021 року по 31.03.2022 року природний газ становить 35 788 грн 30 коп.

Відповідач в судове засідання не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів добровільної, своєчасної та повної оплати вартості отриманого у період з 01.12.2021 по 31.03.2022 природний газ.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, умови договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 35 788 грн 30 коп. обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" про стягнення з відповідача 1 552 грн 79коп 3 % річних та 12 793грн 40коп. інфляційних нарахувань.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеного, зважаючи на допущене відповідачем порушення строків оплати вартості отриманого у період з 01.12.2021 року по 31.03.2022 року природного газу, позивач помісячно, з врахуванням встановлених умовами Договору терміну здійснення розрахунків, здійснених відповідачем оплат, нарахував 3 % річних в загальній сумі 1 552 грн 79коп за період з 11.01.2022 по 23.08.2022 та 12 793,40 грн інфляційних втрат за період з січня 2022 по листопад 2022 року, які і просить стягнути в судовому порядку.

Згідно із усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань "господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості".

Судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційних втрат та в межах визначених позивачем періодів нарахування, проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно з проведеним судом перерахунком нарахування 3% річних в сумі 1 552 грн79коп. за період з 11.01.2022 по 23.08.2022, а також інфляційних втрат в сумі 12 793,40 грн за період з січня 2022 по листопад 2022 року є обґрунтованим та правомірним.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що річні та інфляційні втрати були заявлені позивачем на підставі прямої норми закону. Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Інфляційні втрати та річні не є штрафними санкціями, нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, здійснення їх розрахунку не є однаковим з обчисленням штрафних санкцій (пені та штрафу) та не залежить від їх застосування (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові №921/713/21 від 24.11.2022).

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 1 552 грн 79 коп. та 12 793 грн 40коп. інфляційних втрат суд задовольняє в повному обсязі.

Щодо судового збору.

Згідно частини 9 статті 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд, вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Отже, в силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі сумі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 231,233, 236, 238, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз» 35 788 грн 30коп. - заборгованості за використаний природний газ, 1 552 грн 79 коп. 3% річних, 12 793 грн 40 коп. інфляційних нарахувань.

3. Провадження у справі в частині стягнення 13 345 грн 05 коп. пені закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

4. Судові витрати покласти на відповідача.

5. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз» - 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00коп. судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю Тернопільоблгаз, 46006, вулиця Чернівецька, будинок 54 А, місто Тернопіль ();

Відповідач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку статті241 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України. Повне рішення буде складено на протязі десяти днів з дня ухвалення скороченої частини рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст рішення складено 08.06.2023.

Суддя В.Л. Гевко