ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/1264/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Вірт С.О., Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.01.2023;

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від „05 січня 2023р., повний текст якого складено та підписано від „16 січня 2023р.

у справі №915/1264/21

за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд"

про стягнення штрафу та пені,

головуючий суддя Адаховська В.С.

місце прийняття рішення: Господарський суд Миколаївської області

В судовому засіданні 01.06.2023 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Учасники судового процесу про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (далі по тексту - відповідач) про стягнення з відповідача, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 16.12.2021, 340 000 пені, нарахованої за прострочення сплати штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №44-ріш від 27.12.2019 у справі №2-26.250/53-2019 ТОВ "Будівельна компанія "Інтербуд" притягнуто до відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.п.13,14 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». На відповідача накладено штраф у розмірі 340000 грн. Відповідач даний штраф сплатив частково. Станом на день подання позову відповідачем не сплачено суму штрафу, що залишилась у спірному розмірі, у зв`язку із чим, позивачем нарахована пеня за прострочення сплати штрафу.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2023 у справі №915/1264/21 (суддя Адаховська В.С.) позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" пеню в розмірі 340000,00 грн. за прострочення сплати штрафу, накладеного за рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2019 № 44-ріш. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету судовий збір у розмірі 5100,00 грн.

Такий висновок суду мотивований тим, що будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі сплатив пеню, нараховану за прострочення сплати штрафу, у порушення приписів ст. 74 ГПК України, суду не надано, тобто не доведено безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського Миколаївської області від 05.01.2023 у справі №915/1264/21 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, внаслідок неповного встановлення обставин у справі та неправильного застосування норм права, а також не застосування норм права, які мали б бути застосовані до спірних правовідносин, з огляду на наступне:

- позовна заява мала бути залишена судом першої інстанції без розгляду, в зв`язку з тим, що була підписана не уповноваженою особою;

- позовну заяву подано та підписано головою комісії з припинення територіального відділення Миколаївського обласного відділення Антимонопольного комітету України Корчак Д., яка не має процесуальної дієздатності;

- до матеріалів справи не подано доказів на підтвердження реорганізації позивача та на підтвердження повноважень голови комісії з припинення на підписання позовної заяви та її подання до суду;

- апелянт не згодний з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2020 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 915/247/20 відносно оскарження рішення позивача про накладення на відповідача штрафу та вважає розмір штрафу завищеним;

- скаржник звертався до позивача з пропозицією про розстрочення сплати штрафу у зв`язку з важким матеріальним становищем та нестабільною ситуацією в країні та світі, пов`язаною з пандемією коронавірусної інфекції (COVID-19), але отримав відповідь, що позивач не наділений повноваженнями здійснювати розстрочення або відстрочення сплати накладеного їх рішенням штрафів;

- до прийняття рішення у справі апелянт сплатив штраф у повному обсязі, відповідно застосована санкція - пеня, не може бути стягнута; позивач взагалі не надав до суду доказів, що він поніс збитки, що зумовило з його боку можливість застосувати пеню.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновилено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" на рішення Господарського суду Миколаївської області від „05 січня 2023р., повний текст якого складено та підписано від „16 січня 2023р. у справі №915/1264/21; зупинено дію рішення Господарського суду Миколаївської області від „05 січня 2023р. у справі №915/1264/21; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" до розгляду на 01 червня 2023 року об 11:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 задоволено заяву Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про заміну сторони у справі; замінено позивача - Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України на його правонаступника - Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Будівельна компанія ,,Інтербуд Босонченко Олени Миколаївни про проведення судового засідання, призначеного на 01.06.2023 об 11:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення „EASYCON.

01.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника ТОВ ,,Інтербуд надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із хворобою представника та неможливістю приймати участь у судовому засіданні (в т.ч. в режимі відео конференції).

Відповідно до ч.ч.11, 12 ст.270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія відхиляє клопотання представника ТОВ ,,Інтербуд про відкладення розгляду справи, оскільки явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, як і надання пояснень, оскільки це є правом сторони, а не обов`язком, крім того судова колегія доходить висновку про можливість розгляду справи без участі представника скаржника за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 01.06.2023 представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав її необґрунтованості.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника скаржника, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, Адміністративна колегія Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №2-26.250/53-2019 прийняла рішення від 27.12.2019 № 44-ріш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", згідно якого постановила:

1. Визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536), не надавши інформацію на питання пунктів 1, 4, 7-10 та 17 вимоги про надання інформації від 15.01.2019 № 64-02/49 у встановлений головою Відділення строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

2. За порушення, визначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536) штраф у розмірі 68000,00 грн.

3. Визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536), не надавши інформацію на питання пунктів 2, 5 та 11 вимоги про надання інформації від 15.01.2019 № 64-02/49 у встановлений головою Відділення строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

4. За порушення, визначене у пункті 3 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536) штраф у розмірі 68000,00 грн.

5. Визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536), подавши інформацію в неповному обсязі Відділенню на пункти 3, 6, 12 та 13, а саме: в частині пунктів 12 та 13 вимоги про надання інформації від 15.01.2019 № 64-02/49 у встановлений головою Відділення строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

6. За порушення, визначене у пункті 5 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536) штраф у розмірі 68000,00 грн.

7. Визнати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536), подавши інформацію в неповному обсязі Відділенню на питання пунктів 14, 15 та 18 вимоги про надання інформації від 15.01.2019 № 64-02/49 у встановлений головою Відділення строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

8. За порушення, визначене у пункті 7 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536) штраф у розмірі 68000,00 грн.

9. Визнати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536), подавши інформацію в неповному обсязі Відділенню на питання пунктів 16, 19 та 20 вимоги про надання інформації від 15.01.2019 № 64-02/49 у встановлений головою Відділення строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

10. За порушення, визначене у пункті 9 резолютивної частини цього рішення, накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 40356536) штраф у розмірі 68000,00 грн.

У вказаному рішенні зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладання штрафу.

Рішення № 44-ріш було надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" супровідним листом №64-02/29 від 10.01.2020 (а.с. 75) та отримано відповідачем 16.01.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 037 (а.с. 76).

Отже штраф повинен був сплачений відповідачем в строк з 17.01.2020 по 17.03.2020 включно.

Відповідач не погодившись із вказаним рішенням оскаржив його до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.03.2020 у справі №915/247/20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2020 у справі №915/247/20, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021, Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" у задоволенні позову відмовлено повністю (а.с. 6-40).

В касаційному порядку рішення попередніх інстанцій оскаржено відповідачем не було.

Таким чином, на теперішній час Рішення Адміністративної колегії Антимонопольного комітету України є чинним, а його законність підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили. За таких обставин, рішення відділення № 44-ріш є чинним і підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем згідно платіжного доручення від 02.03.2021 №16 було сплачено 102000,00 грн. штрафу згідно рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2019 у справі № 2-26.250/53-2019 (а.с. 77).

У зв`язку з несплатою відповідачем суми штрафу в розмірі 238000,00 грн., згідно рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2019 у справі № 2-26.250/53-2019, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог, з урахуванням сплати відповідачем у повному обсязі штрафу в розмірі 238000,00 грн., та просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 340000,00 грн.

Відповідачем до матеріалів справи надані копії платіжних доручень від 09.07.2021 №3681 (на суму 38000,00 грн.), від 11.08.2021 №4485 (на суму 40000,00 грн.), від 13.09.2021 №5306 (на суму 40000,00 грн.), від 23.10.2021 №6386 (на суму 40000,00 грн.), від 15.11.2021 №67694 (на суму 40000,00 грн.), від 15.12.2021 №68587 (на суму 40000,00 грн., які підтверджують сплату відповідачем штрафу у повному обсязі (а.с. 105-107, 147, 173, 174).

Отже, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог від 16.12.2021, предметом розгляду є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 340000,00 грн., нарахованої відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за прострочення сплати штрафу, накладеного на Відповідача рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2019 № 44-ріш.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (ст.ст. 1, 6, 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 5, 7-9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, відповідного рішення (постанови) господарського суду. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено нарахування пені за прострочення сплати всієї суми штрафу за період:

- з 25.09.2020 по 27.10.2020 включно (33 дні) - період з наступного дня після прийняття Господарським судом Миколаївської області рішення у справі № 915/247/20 до дня винесення Південно-західним апеляційним господарським судом ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі;

- з 17.02.2021 по 01.03.2021 включно (13 днів) - період з наступного дня після винесення Південно-західним апеляційним господарським судом постанови у справі № 915/247/20 до дня сплати частини штрафу (102000,00 грн., згідно платіжного доручення від 02.03.2021 №16);

Розмір пені за один день складає 5100,00 грн. (340000,00 грн. х 1.5% = 5100,00 грн.), де 340000,00 грн. - розмір штрафу, накладеного органом АМК України; 1,5%

- відсоток від суми несплаченої частини штрафу відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону; кількість днів прострочення - 46; за 46 днів прострочення сплати штрафу сума пені складає: 5100,00 х 46 дн. = 234600,00 грн.

Позивачем здійснено нарахування пені за прострочення сплати суми штрафу, що залишилась несплаченою за період:

- з 03.03.2021 по 26.04.2021 включно (55 днів) - період з наступного дня після сплати відповідачем частини штрафу (102000,00 грн., згідно платіжного доручення від 02.03.2021 №16) до дня складання цього позову.

Розмір пені за один день складає 3570,00 грн. (238000,00 грн. х 1.5% = 3570,00 грн.), де 238000,00 грн. - розмір несплаченого штрафу, 1,5% - відсоток від суми несплаченої частини штрафу відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону; кількість днів прострочення - 55; за 55 днів прострочення сплати штрафу сума пені складає: 3570,00 грн. х 55 дн. = 196350,00 грн.

Згідно розрахунку позивача, загальний розмір пені складає 430950,00 грн.

Враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу АМК України, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 340000,00 грн., тобто в розмірі штрафу накладеного рішенням № 44-ріш від 27.12.2019.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи АМК приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Як зазначалося раніше, не погодившись із Рішенням №44-ріш, оскаржив його до Господарського суду Миколаївської області.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2020 у справі №915/247/20, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021, Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судова колегія зазначає, що в касаційному порядку рішення суду першої та апеляційної інстанції не оскаржувалось.

Таким чином, на теперішній час Рішення позивача є чинним, а його законність підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Посилання апелянта на те, що він не згодний з рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2020 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 у справі № 915/247/20 відносно оскарження рішення позивача про накладення на відповідача штрафу та вважає розмір штрафу завищеним не приймаються до уваги, оскільки рішення суду в іншій справі в даному випадку не є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що рішення № 44-ріш отримано відповідачем 16.01.2020 та є чинним і обов`язковим для виконання, перевіривши правильність нарахування позивачем суми пені, яка не перевищує суми штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №2-26.250/53-2019 від 27.12.2019 №44-ріш "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 340 000 грн. пені.

Судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що позовна заява мала бути залишена судом першої інстанції без розгляду, в зв`язку з тим, що була підписана не уповноваженою особою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України утворює територіальні відділення, а в разі необхідності здійснює їх реорганізацію чи ліквідацію.

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету.

Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 7 ст. 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Приписами статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлені повноваження голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, до яких, зокрема, належать: звернення до суду з позовами, заяв; зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частин першої та другої статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), юридична особа припиняється в результаті передання всього та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, при перетворення) або в результаті ліквідації; юридична особа є такою, що припинилася з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частини першої статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити про державну реєстрацію.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Отже, з моменту відкриття процедури з припинення всі права керівника юридичної переходять голові комісії з припинення юридичної особи.

Комісія з припинення юридичної особи здійснює свої повноваження щодо управління справами юридичної особи відповідно до прийнятого рішення про припинення та на підставі законодавчо закріплених норм.

Вимоги щодо форми, змісту позовної заяви та додатків до неї закріплені у статтях 162, 164, 172 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 162 ГПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Тобто, подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через уповноважених представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з розпорядженням Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 № 23-рп "Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України" (в редакції розпорядження АМКУ від 07.05.2020 № 5-рп) постановлено, зокрема: 01 червня 2020 року припинити Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України шляхом приєднання до Одеського обласного територіальною відділення Антимонопольного комітету України; визначити Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; Голові Антимонопольного комітету України утворити комісію з припинення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та затвердити її склад, включаючи голову комісії; голова комісії з припинення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України уповноважується представляти інтереси Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у судах, органах державної влади та у відносинах з третіми особами.

Станом на день розгляду справи в суді першої інстанції, у Єдиному державному реєстрі містилась інформація, що Відділення перебуває в стані припинення, запису про його припинення до реєстру не внесено, відсутній запис щодо припинення його як юридичної особи, а також відомості щодо його правонаступників. Змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, до реєстру не внесено.

Таким чином, наведене вказує, що процес приєднання під час розгляду справи в суді першої інстанції завершено не було.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день подання позову до суду, Корчак Дмитро Володимирович є ліквідатором (головою комісії з припинення), який може вчиняти від імені Відділення дії, у тому числі, підписувати договори, тощо.

Позовна заява підписана ліквідатором (головою комісії з припинення) - Корчаком Дмитром Володимировичем.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що позовна заява була подана з додержанням вимог, викладених у статтях 162, 164 ГПК України.

Отже, визначені пунктом 1 частини першої статті 226 ГПК України підстави для залишення позову без розгляду, у даній справі відсутні.

Колегія суддів зазначає, що Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей Закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Названий Закон не регулює цивільно-правові відносини (позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №911/9/19).

Крім того, штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням АМК на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, від 17.12.2020 у справі №910/1548/19).

Також необхідно враховувати, що Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18).

З аналізу положень ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вбачається, що пеня нараховується саме на суму штрафу і відсутні підстави для проведення нарахування пені в залежності від часткової сплати штрафу.

Доказів про сплату пені в сумі 340000,00 грн. на час вирішення спору матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас викладені у апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів і не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Інші доводи апеляційної скарги суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на невірному трактуванні правових норм та не спростовують висновків, наведених в рішенні місцевого господарського суду.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2021р. у справі №916/1264/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129,269, 270, 275,276, 281-284

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтербуд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2023 року у справі № 915/1264/21 залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „05 червня 2023 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький