УХВАЛА

м. Київ

06.06.2023Справа № 910/5508/23

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши позову заяву подану Фондом державного майна України, як третьою особою із самостійними вимогами

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Громадської організації «Всеукраїнська спілка інвалідів війни в Афганістані та інших локальних конфліктів»

про розірвання договору оренди та виселення

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву з вимогами до Громадської організації «Всеукраїнська спілка інвалідів війни в Афганістані та інших локальних конфліктів» про розірвання Договору оренди №347 нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.12.2018 та виселення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 13.04.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 відкрито провадження у справі №910/5508/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

22.05.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про доповнення підстав позову.

24.05.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 було постановлено здійснювати розгляд справи №910/5508/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 07.06.2023.

05.06.2023 від Фонду державного майна України надійшла позовна заява, про стягнення заборгованості з орендної плати та плати за договором відшкодування витрат за комунальні послуги.

Розглянувши позовну заяву Фонду державного майна України , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Як вказано в ч. 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З аналізу наведених правових норм господарський суд вбачає, що право подати до однієї або декількох сторін позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним.

Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення позовів третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, встановлених процесуальним законодавством.

Суд виходить з того, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 904/9129/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17.

Вимогою за первісним позовом у даній справі є розірвання Договору оренди №347 нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.12.2018 та виселення.

Натомість Фонд державного майна України у своїй позовній заяві просить стягнути заборгованость з орендної плати у розмірі 57 525, 86 грн, 28 098,88 грн пені, 1 365,64 грн інфляційних втрат, 273 486,95 грн заборгованості за відшкодування комунальних послуг та 6429,72 грн пені за несвоєчасне відшкодування комунальних послуг.

Предметом цього позову є майнова вимога, яка виникла у зв`язку із порушенням відповідачем умови договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №347 від 18.12.2018 в частині сплати орендних платежів та відшкодування витрат комунальних послуг.

За змістом процесуального законодавства треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб`єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

Самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути заявлена через подання самостійного позову.

Тобто обов`язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - є єдиний предмет спору.

Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом, позов третьої особи не може бути прийнятий, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 49, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Фонду державного майна України і додані до неї документи повернути.

2.Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.М. Спичак