ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/1117/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/1117/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д / адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Ліхолет Світлани Сергіївни (код РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 272800,01 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця Ліхолет Світлани Сергіївни, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 02.09.2021 № б/н в загальному розмірі 272800,01 грн, з яких: 232800,01 грн - заборгованість за кредитом; 40000,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; а також просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором від 02.09.2021 № б/н, укладеним між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ФОП Ліхолет С.С. через систему інтернет-клієнт-банкінгу шляхом підписання з використанням електронних цифрових підписів Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків у вигляді щомісячної комісії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за вказаним договором, яка станом на 17.02.2023 становить 272800,01 грн, в тому числі 232800,01 грн заборгованості за кредитом та 40000,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.04.2023 у справі № 922/1117/23 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а позивачу - 5-денний строк для подання відповіді на відзив з дня отримання відзиву.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за реєстраційним номером 109961147, та її копії в порядку ч. 3, 4 ст. 120, ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в електронному вигляді до його Електронного кабінету в системі «Електронний Суд» та відповідачу - ФОП Ліхолет С.С. у паперовому вигляді листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких заяв по суті справи або заяв чи клопотань з процедурних питань станом на день винесення судом даного рішення на адресу суду від учасників справи не надходило.

Позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» копію ухвали суду від 03.04.2023 про відкриття провадження у справі № 922/1117/23 отримав 03.04.2023 (з урахуванням положень п. 2 ч. 6 та абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК), що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач - ФОП Ліхолет С.С. в установлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 03.04.2023 про відкриття провадження у справі № 922/1117/23, направлена листом від 03.04.2023 за вих. № 007560 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 090 на адресу відповідача, яка вказана в позовній заяві та значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ), адресату не вручена та повернулась до суду 03.05.2023 з довідкою працівника оператора поштового зв`язку про причину повернення поштового відправлення: адресат відсутній за вказаною адресою, що у відповідності до ч. 6 ст. 242 ГПК України свідчить про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Також судом, враховуючи, що направлена відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі № 922/1117/23 повернулася до суду, було здійснено спроби повідомити відповідача про розгляд даної справи шляхом направлення телефонограм на номери телефонів, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості засобу зв`язку з ФОП Ліхолет С.С. (відповідачем), однак за номером телефону НОМЕР_2 було отримано повідомлення від оператора зв`язку: «на даний момент абонент не може прийняти ваш дзвінок», а за номером телефону НОМЕР_3 відмовилися прийняти телефонограму, з посиланням на те, що власник цього номеру раніше працював бухгалтером у ФОП Ліхолет С.С. (відповідача), однак на теперішній час вже не перебуває у трудових відносинах з останнім.

За приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. В разі відсутності заяви учасника справи про зміну адреси, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається за останньою відомою суду адресою цього учасника справи, і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться.

Тобто, в разі, якщо ухвалу суду направлено за належною адресою, а саме: за адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або яка повідомлена суду стороною, вважається, що адресат належно повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання учасником справи кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, не може вважатися поважною причиною невиконання цим учасником справи зазначеної ухвали суду, оскільки таке неотримання зумовлене не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самого учасника справи щодо отримання кореспонденції, яка надходить від суду на його адресу.

Аналогічно, з огляду на положення ч. 8 ст. 120 ГПК України, в разі, якщо ухвалу суду направлено на належну адресу електронної пошти або телефонограму судом направлено на належні номери телефонів, вважається, що учасник справи належно повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, як вже зазначалося вище, ухвала суду від 03.04.2023 про відкриття провадження у справі № 922/1117/23 була вчасно офіційно оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень у відповідності до ст. 122 ГПК України.

У силу приписів ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи й надання йому можливості висловити свою позицію щодо заявлених позовних вимог і звернутись до суду із заявами по суті справи та іншими заявами чи клопотаннями з процесуальних питань.

Втім, станом на день винесення судом даного рішення від відповідача відзиву на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та інших заяв по суті справи або заяв чи клопотань з процедурних питань, на адресу суду не надходило.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 178 ГПК України, відповідач у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, має право подати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, зважаючи на закінчення встановленого ст. 248 ГПК України строку розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідно до приписів чч. 7, 8 ст. 120 та ч. 6 ст. 242 ГПК України відповідач належно повідомлений про розгляд даної справи, з огляду на положення ч. 9 ст. 165 та ч. 1, 2 ст. 178 ГПК України, згідно з якими подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача, а суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог і в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи на надані позивачем до позовної заяви докази, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Банком) та Фізичною особою-підприємцем Ліхолет Світланою Сергіївною (Клієнтом) з використанням електронних цифрових підписів була підписана Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 02.09.2021 № б/н, що підтверджується доданим до позовної заяви Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 13.03.2023.

Вказаною Заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі по тексту Заява) сторони погодили, що Клієнт - Фізична особа-підприємець Ліхолет Світлана Сергіївна підписанням цієї Заяви, на підставі ст. 634 ЦК України приєднується до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови), що розміщені на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» pb.ua на дату укладення Договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Згідно з умовами п. 1.1 Заяви, Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни.

Пунктами 1.2, 1.3 Заяви передбачено розмір кредиту - 400000,00 грн та строк кредиту - 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.

Відповідно до п. 1.4, 1.5 Заяви, у період з дати підписання Заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, а починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту). Проценти за користування кредитом у разі виникнення простроченнях зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості.

Порядок погашення заборгованості за кредитом визначений в п. 1.6 Заяви, згідно з яким заборгованість за кредитом погашається щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору.

Графіком погашення основної суми боргу та процентів за кредитом (Додатком 1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» № б/н від 02.09.2021) сторони погодили, що протягом дії договору Клієнт має вносити кожного місяця платежі на погашення основної суми кредиту в розмірі 33333,34 грн та на погашення процентів у розмірі 6400,00 грн (що становить 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту) - перші 6 місяців дії кредиту та 5600,00 грн (що становить 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту) - починаючи з 7-го місяця користування кредитом.

За умовами підпункту 3.2.8.1 пункту 3.2.8 Умов, Банк, за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг «КУБ», а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Paperless, або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення кредитного договору.

Кредит також може надаватися шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари і послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі НБУ), які регулюють кредитні відносини.

У відповідності до підпункту 3.2.8.3.1 пункту 3.2.8 Умов, повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в Заяві. Строк користування Кредитом зазначено у Заяві про приєднання. Максимальний строк користування Кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів. Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи із 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, Банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Відповідно до підпункту 3.2.8.3.2 пункту 3.2.8 Умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2).

Згідно з підпунктом 3.2.8.5 пункту 3.2.8 Умов Клієнт зобов`язаний, зокрема:

- використовувати кредит на цілі, зазначені в підпункті 3.2.8.1 (підпункт 3.2.8.5.1);

- оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з підпунктом 3.2.8.3.2 (підпункт 3.2.8.5.2);

- повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку (підпункт 3.2.8.5.3);

- сплатити Банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2 (підпункт 3.2.8.5.5).

Відповідно до підпункту 3.2.8.9 пункту 3.2.8 Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.3 цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2. Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві. Розрахунок і нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в терміни, вказані в Заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання Клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Згідно з підпунктом 3.2.8.11 пункту 3.2.8 Умов, Договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.09.2021 Банком на підставі Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 02.09.2021 № б/н було перераховано ФОП Ліхолет С.С. (відповідачу) кредитні кошти в сумі 400000,00 грн, що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви банківською випискою з рахунку відповідача за період з 01.01.2000 по 17.02.2023.

Відповідачем отримані кредитні кошти повернуто частково на суму 167199,99 грн, зокрема ним були здійснені платежі з погашення основної суми кредиту: 02.10.2021 - на суму 5000,00 грн та на суму 28600,00 грн; 03.11.2021 - на суму 33600,00 грн; 03.12.2021 - на суму 4199,99 грн та на суму 28600,00 грн; 04.01.2022 - на суму 16000,00 грн та на суму 17600,00 грн; 03.02.2022 - на суму 33600,00 грн.

Також, відповідачем були внесені платежі по сплаті нарахованих позивачем процентів на суму 32000,00 грн, а саме сплачено проценти: 02.10.2021 - на суму 6400,00 грн; 03.11.2021 - на суму 6400,00 грн; 03.12.2021 - на суму 6400,00 грн; 04.01.2022 - на суму 6400,00 грн; 03.02.2022 на суму 6400,00 грн.

Внесення відповідачем вищезазначених платежів з погашення основної суми кредиту та по сплаті процентів підтверджується наданими позивачем до позовної заяви банківськими виписками з рахунків відповідача за період з 01.01.2000 по 17.02.2023.

За таких обставин, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.02.2023 становить 272800,01 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 232800,01 грн та заборгованість за відсотками в сумі 40000,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, які стали предметом спору в даній справі, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (чч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 1-3 ст. 207 ЦК України).

За змістом ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту (ч. 4 ст. 179 ГК України).

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1-2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ст. 5 Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції, чинній на дату підписання Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 02.09.2021 № б/н): електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму; візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону: для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа; відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги»; використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Статтею 7 вказаного Закону визначено, що: оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги»; у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа; якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу; оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії; електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом; копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (позивачем) та ФОП Ліхолет С.С. (відповідачем) суд дійшов висновку, що між сторонами на підставі підписаної ними з використанням електронних цифрових підписів Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 02.09.2021 № б/н був укладений договір, який за своєю правовою природою є кредитним договором та відповідає вимогам ст. 205, 207, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та ст. 179-180 ГК України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, у зв`язку з чим зазначений договір з огляду на положення ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як було встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, 02.09.2021 позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання умов кредитного договору від 02.09.2021 № б/н перерахував відповідачу - ФОП Ліхолет С.С. кредитні кошти в сумі 400000,00 грн.

Отже, відповідно до умов пункту 1.3 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» від 02.09.2021 № б/н, остаточною датою повернення кредитних коштів за кредитним договором є 02.09.2022.

Згідно з погодженим сторонами Графіком погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, який є Додатком 1 до вказаної Заяви про приєднання, відповідач - ФОП Ліхолет С.С. зобов`язаний протягом дії кредитного договору повністю погасити основну суму кредиту, шляхом внесення щомісячних платежів по 33333,34 грн (33333,34 грн * 12 місяців = 400000,00 грн), а також сплатити відсотки на загальну суму 72000,00 грн, шляхом внесення щомісячних платежів по 6400,00 грн (що становить 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту) - перші 6 місяців дії кредиту та по 5600,00 грн (що становить 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту) - починаючи з 7-го місяця користування кредитом.

Втім, відповідачем не виконано належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором в частині повернення позивачу в передбачений договором строк суми кредиту та сплати відсотків у вигляді щомісячної комісії.

Кредитні кошти відповідачем повернуто частково, зокрема внесено платежі з погашення кредиту в загальній сумі 167199,99 грн: а саме: 02.10.2021 - на суму 5000,00 грн та на суму 28600,00 грн; 03.11.2021 - на суму 33600,00 грн; 03.12.2021 - на суму 4199,99 грн та на суму 28600,00 грн; 04.01.2022 - на суму 16000,00 грн та на суму 17600,00 грн; 03.02.2022 - на суму 33600,00 грн; а також внесено платежі зі сплати нарахованих позивачем відсотків у вигляді щомісячної комісії на загальну суму 32000,00 грн, а саме: - 02.10.2021 - на суму 6400,00 грн; 03.11.2021 - на суму 6400,00 грн; 03.12.2021 - на суму 6400,00 грн; 04.01.2022 - на суму 6400,00 грн; 03.02.2022 на суму 6400,00 грн, що підтверджується наданими позивачем до позовної заяви банківськими виписками з рахунків відповідача за період з 01.01.2000 по 17.02.2023.

Таким чином, враховуючи часткове погашення кредитної заборгованості, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 17.02.2023 становить 272800,01 грн, з яких: 232800,01 грн - заборгованість за кредитом (400000,00 грн - 167199,99 грн = 232800,01 грн) та 40000,00 грн - заборгованість за відсотками (72000,00 грн - 32000,00 грн = 40000,00 грн), що стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 02.09.2021 № б/н в загальному розмірі 272800,01 грн, в тому числі: 232800,01 грн - заборгованість за кредитом; 40000,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Станом на дату ухвалення судом цього рішення в матеріалах справи відсутні докази про здійснення відповідачем - ФОП Ліхолет С.С. остаточного розрахунку з позивачем - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по кредитному договору від 02.09.2021 № б/н у строки, передбачені вказаним договором, у звязку з чим відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам.

З урахуванням викладеного, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем у порушення ст. 73, 74 ГПК України не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем за кредитним договором, а також доказів, які б свідчили про сплату відповідачем 232800,01 грн заборгованості за кредитом та 40000,00 грн заборгованості за відсотками, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 02.09.2021 № б/н в загальному розмірі 272800,01 грн, з яких: 232800,01 грн - заборгованість за кредитом; 40000,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, є обґрунтованими та доведені належними і допустимими доказами, тому суд задовольняє вказані позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 складає 2684,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду в березні 2023 року з позовною заявою з вимогами майнового характеру на загальну суму 272800,01 грн. Отже за подання зазначеної позовної заяви справляється судовий збір у розмірі 4092,00 грн, що становить 1,5 відсотка від ціни позову. Позивачем при поданні позовної заяви надано суду належні докази про сплату судового збору.

На підставі зазначеного, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору в сумі 4092,00 грн покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950,ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ліхолет Світлани Сергіївни (код РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д / адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором від 02.09.2021 № б/н в загальному розмірі 272800,01 грн, з яких: 232800,01 грн - заборгованість за кредитом; 40000,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; а також судовий збір в сумі 4092,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 02.06.2023.

Суддя Н.А. Новікова