ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.06.2023 Справа № 914/2332/22

За позовом: Керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, м. Львів

до відповідача-1: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Пікап, с. Зелів, Яворівський р-н, Львівська обл.

про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації прав

Суддя Наталія Мороз

при секретарі Соломії Дицькій

Представники:

Від прокуратури: Леонтьєва Н. Т.

Від відповідача-1: Поліщук О. С.

Від відповідача-2: Медвідь Ю. О.

Суть спору:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області до відповідача-1: Львівської міської ради та відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 4818 від 12.11.2020 «Про передачу у власність ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» земельної ділянки»; скасування державної реєстрації права власності Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Пікап» (ідентифікаційний код юридичної особи в ) на земельну ділянку за кадастровим №:12:005:0112, площею 0,1073 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності / довірчої власності: 39297100.

В судове засідання 01.06.2023 прокурор з`явився, дав пояснення з приводу заяви відповідача-2 про зупинення провадження у справі, проти заяви заперечив.

Представник відповідача-1 в судове засідання з`явився, дав пояснення з приводу заяви відповідача-2 про зупинення провадження у справі, проти заяви заперечив.

Представник відповідача-2 в судове засідання з`явився, дав пояснення з приводу заяви про зупинення провадження у справі, заяву підтримав.

Суд зазначає, що 16.05.2023 через службу діловодства господарського суду відповідачем-2 подано заяву про зупинення провадження у справі, у якій просить суд зупинити провадження у цій справі до закінчення перегляду Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду справи № 925/1133/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

В обґрунтування наявності підстав до зупинення провадження у цій справі відповідач-2 у поданій заяві зазначив, що у поданих до суду письмових поясненнях відповідач-2 зазначав, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача у справі, за наявності органу місцевого самоврядування, уповноваженого на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не нівелює його обов`язку щодо дотримання порядку представництва, дотримання процедури, встановленої частинами 3 і 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та надання можливості такому органу самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав держави. З даного приводу відповідач-2 наводить судову практику у подібних справах і зазначає, що у справах №№ 908/1664/19, 916/3638/20 та 917/273/20 прокурором не було додержано передбаченого Законом України «Про прокуратуру» порядку, а відтак, позов підлягав залишенню без розгляду.

Разом з тим, відповідач-2 звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 15.07.2021 у справі № 925/1133/18 прийнято до розгляду справу № 925/1133/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2021, оскільки, у справі № 925/1133/18 суд касаційної інстанції відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 908/1664/19 про те, що визначення прокурором свого правового статусу як самостійного позивача не нівелює його обов`язку дотримання процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

При цьому, відповідач-2 зазначив, що у цій справі прокурор, звертаючись з позовом зазначив, що відповідно до положень ЗК України саме до повноважень відповідача-1 належить розпорядження спірними земельними ділянками комунальної власності, однак, відповідний орган визначений співвідповідачем, оскільки до нього пред`явлено вимогу про визнання недійсним рішення про передачу земельної ділянки, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду як самостійний позивач. Таким чином, на думку відповідача-2, прокурор посилається на те, що ним дотримано вимоги статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Крім того, прокурор в позовній заяві посилається на безпідставність висновків про те, що відповідним уповноваженим органом на представництво державних інтересів у спірних правовідносинах є Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, а тому наявність у прокурора повноважень здійснювати захист інтересів держави є підтвердженою та доведеною.

З наведеного відповідач-2 підсумовує, що обставини справи № 925/1133/18, яку передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, і у цій справі є подібними, а відповідний висновок судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду матиме суттєве значення для вирішення спору в цій справі.

17.05.2023 через службу діловодства господарського суду прокурором подано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, у якому зазначає, що ухвалою від 09.12.2021 провадження у справі № 925/1133/18 було зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ № 488/2807/17 та № 483/448/20, які станом на час подання заперечення є розглянутими. Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (оприлюднено 13.03.2023) зазначено, що у випадку, якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом, як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження такого захисту.

З наведеного прокурор підсумовує, що станом на час підготовки заперечень висновки з питання про те, що визначення прокурором свого статусу як самостійного не зобов`язує його щодо дотримання процедури, передбаченої абзацом третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» висловлені в трьох судових рішеннях Великої Палати Верховного суду, є чіткими логічними і прогнозованими до застосування при розгляді інших справ та не передбачають вільного та неоднозначного трактування. З урахуванням цільового, логічного та системного тлумачення положень ст. ст. 13, 36 Закону України «Про статус суддів», можна зробити висновок, що у процесуальному законі визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики. За наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях палат господарського суду мають перевагу над застосуванням висновків колегії суддів, висновки об`єднаної палати мають переваги над висновками палати чи колегії суддів, а висновок Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати та колегії суду.

З огляду на вказане, прокурор вважає безпідставним клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі до прийняття рішення об`єднаною палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду при наявності висновку з цього питання, прийнятого Великою Палатою Верховного Суду.

19.05.2023 через службу діловодства господарського суду відповідачем-1 подано заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, у якому зазначив, що у цій справі прокурор самостійно звернувся з позовом щодо порушення суб`єктом владних повноважень своїх виключних функцій щодо передачі земельної ділянки у власність. Уповноважений орган, в даному випадку Львівська міська рада не може здійснювати свої владні повноваження в силу рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009, де встановлено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Вказане є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Більше того, ризик повідомлення прокурора, який самостійно звертається з позовом до суду, відповідача, ставить під можливість відчуження майна та утруднення пошуку наступного відповідача.

Також, відповідач-1 наводить аналогічне з прокурором посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №483/448/20 і просить суд відмовити відповідачу-2 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Приписами ч. 1 ст. 177 ГПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, а також вирішує заяви та клопотання учасників справи (п.п. 8, 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи та поданої заяви, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача-1 та відповідача-2 суд дійшов висновків про те, що прокурором та відповідачем-1 у поданих запереченнях спростовано доводи відповідача-2, покладені ним в обґрунтування необхідності зупинення провадження у цій справі, а відтак, в задоволені заяви Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Пікап від 16.05.2023 про зупинення провадження у справі слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 2, 15, 43, 177, 182, 183, 228, 234, 235 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Пікап від 16.05.2023 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.