ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1127/22

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом - Ашихміна І.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД №004685 від 22.02.2022, довіреність №06/16/09 від 16.09.2022

від відповідача за первісним позовом- Яричевського В.В. посвідчення АА №18 від 20.02.2023, трудовий договір №3-04/56 від 13.01.2023, наказ №3-к від 13.01.2023

/представник ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином/

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2023, проголошене об 11:39:31 суддею Невінгловською Ю.М. у м. Одесі, повний текст якого складено 24.03.2023

у справі № 916/1127/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ"

до скаржника

про стягнення 437804,64 грн.

та за зустрічним позовом скаржника

до відповідачів:

1)Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ";

2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс.Плюс»

про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії та

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (далі - ТОВ «ООЕК») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (далі також Інститут), в якій просило стягнути з останнього 437 804,64 грн. заборгованості та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 567,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, до якого відповідач приєднався на підставі заяви-приєднання від 20.02.2019, а саме в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію за період вересень 2021 року-квітень 2022 року.

У липні 2022 року до суду першої інстанції від Інституту надійшла зустрічна позовна заява, в якій він просив суд розірвати Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «ООЕК», що був укладений шляхом приєднання до умов публічного договору на підставі підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії від 20.02.2019 з комерційною пропозицією №2/1-УП, та зобов`язати ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» укласти Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «ООЕК» за адресами об`єктів: Овідіопольська дорога, 3 - ЕІС-код точка комерційного обліку 047571; Овідіопольська дорога, 3 - ЕІС-код точка комерційного обліку 617690.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що Інститут не є фактичним споживачем послуг за зазначеним договором, електрична енергія за наведеними точками комерційного обліку ним не використовується, припинити її використання він не має можливості, оскільки добровільне розірвання договору можливе за відсутності заборгованості, а у його кошторисі не має статті, відповідно до якої він може сплачувати за електричну енергію, використану іншими особами, тому він не має можливості виконати цю вимогу договору та повністю сплатити заборгованість. Отже, заборгованість можливо сплатити лише на підставі рішення суду.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.01.2023 первісний позов задоволено та стягнуто з Інституту на користь ТОВ «ООЕК» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 437 804,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 6 567,07 грн. У задоволені зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Суд першої інстанції задовольнив первісний позов, оскільки дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача перед позивачем та її несвоєчасне погашення ним, при цьому, місцевим господарським судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують порушення відповідачем його прав і законних інтересів або відмову у припиненні електропостачання відповідно до існуючого порядку, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову, заявленого до ТОВ «ООЕК» про розірвання договору від 20.02.2019. Також суд першої інстанції не задовольнив вимог Інституту, заявлених до і про зобов`язання укласти договір про постачання електричної електроенергії, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливість звернення з такою вимогою не стороною договору.

Інститут не погоджується із зазначеним рішенням місцевого господарського суду та звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні первісних позовних вимог відмовити в повному обсязі, а зустрічні - задовольнити.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно була прийнята у якості доказу споживання відповідачем за первісним позовом електричної енергії в обсязі 260 598 кВт/год по комерційному обліку по ЕІС 62Z57L, лічильник №256736 довідку від Акціонерного товариства /далі-АТ/ «ДТЕК» Одеські електромережі», тоді як в ній відсутні дані про те, на підставі яких відомостей вона складена, а саме про акти про обсяги спожитої електричної енергії, в яких міститься інформація про обсяги спожитої Інститутом електроенергії та електроенергії, направленої в мережу оператором систем розподілу /далі-ОСР/ транзитом для інших споживачів, у тому числі і на житлово-комунальні послуги, які надає ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс». Апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо встановлення факту заборгованості не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи відсутній укладений між ТОВ «ООЕК» та Інститутом договір на поставку електроенергії на житловий комплекс, що перебуває на території останнього.

При цьому скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що він не є виконавцем житлово-комунальних послуг і фактично не надає житлово-комунальні послуги, у тому числі не здійснює забезпечення електроенергією для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів, забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирних будинків, витрати на які входять до складу тарифу на утримання житлових будинків та прибудинкових територій, натомість ці послуги надає ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс», яке Інституту не підпорядковане і є самостійним суб`єктом господарювання і для досягнення цілей своєї діяльності зобов`язане придбати електричну енергію на житло-комунальні послуги в багатоквартирних житлових будинках.

Крім того, скаржник зазначає, що не був повідомлений належним чином про дату, час та місце судових засідань, призначених судом на 09.01.2023 та 30.01.2023, оскільки відповідні ухвали суду не направлялись на його юридичну адресу, а були надіслані судом лише на електронну пошту представника Зімірьової О.О., при цьому вона з 07.10.2022 по 09.02.2023 перебувала у декретній відпустці, а замість неї новий представник був прийнятий на посаду юрисконсульта 16.01.2023, отже означене позбавило відповідача за первісним позовом взяти участь у відповідних судових засіданнях.

ТОВ «ООЕК» надіслало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує її доводи та зазначає, що саме між ним та Інститутом укладено договір на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на житлові будинки з ЕІС кодом 62Z57L зі строком поставки з 01.01.2019, при цьому ТОВ «ООЕК» виконало свої зобов`язання та поставило відповідні обсяги електричної енергії Інституту, однак останній свого обов`язку щодо розрахунку за них в повному обсязі не виконав, що правомірно встановлено судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому підстав для його зміни або скасування не має.

З огляду на матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, пояснення представників учасників справи у судовому засіданні, за підсумками перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ООЕК», метою здійснення діяльності якого є постачання електричної енергії споживачам, було створено відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу АТ "Одесаобленерго" від постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 13 розділу XVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання; фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

При цьому, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг /далі- НКРЕКП/ № 429 від 14.06.2018 надано ліцензію TOB "ООЕК" з постачання електричної енергії споживачам.

30.11.2018 між ТОВ "ООЕК" та AT "Одесаобленерго" було укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу № 1/01/30/11/2018, відповідно до умов якого AT "Одесаобленерго", як оператор системи розподілу, надає послуги з розподілу електричної енергії споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника. Наявність зазначеного договору доводиться реєстром електропостачальників, які отримали доступ до електричних мереж оператора системи розподілу електричної енергії AT "Одесаобленерго".

Відповідно до постанови НКРЕКП № 229 від 02.12.2020 ТОВ "ООЕК" встановлено тариф на послуги постачальника універсальних послуг на 2021 рік, який був розрахований відповідно до Методики розрахунку тарифу на послуги постачальника універсальних послуг, яка затверджена постановою НКРЕКП № 1176 від 05.10.2018.

Територією ліцензованої діяльності ТОВ "ООЕК", як постачальника універсальних послуг, є Одеська область, оскільки на цій території здійснював діяльність попередній постачальник за регульованим тарифом (АТ "Одесаобленерго", який в результаті заходів відокремлення створив ТОВ "ООЕК"). З огляду на викладене, позивач почав виконувати функції постачальника універсальних послуг на території Одеської області з 01.01.2019 та відповідно до п.13 розділу ХVII прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" здійснює їх упродовж чотирьох років, які охоплюють спірний період цілком.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Пунктом 3.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії /далі-ПРРЕЕ/ визначено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.

Згідно до п. 1.2.5 та п. 3.1.4 ПРРЕЕ для можливості постачати електричну енергію своїм споживачам, постачальник повинен укласти з оператором системи розподілу публічний Договір постачальника про розподіл електричної енергії.

У зв`язку з реформою у сфері енергетики, на період відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, договірні відносини між споживачами та учасниками ринку електричної енергії (та переходом споживача від постачальника за регульованим тарифом до нового постачальника) були врегульовані п. 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 2 та п.4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 про затвердження "Правил роздрібного ринку електричної енергії", які передбачали, що (п. 2.) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови; (п.4.) у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

З 01.01.2019 на території Одеської області розпочав діяльність оператор системи розподілу - АТ "ДТЕК Одеські електромережі" на підставі ліцензії про розподіл електричної енергії згідно Постанови НКРЕКП № 1345 від 06.11.2018 "Про видачу АТ "Одесаобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом".

Як вірно встановлено судом, Інститут на той час був діючим споживачем електричної енергії та отримував послуги з постачання електричної енергії віт АТ "Одесаобленерго" (як постачальника за регульованим тарифом) за особовим рахунком № 99. На виконання п. 2 та п.4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 він приєднався до публічного договору про розподіл електричної енергії з AT "Одесаобленерго" шляхом фактичного споживання електричної енергії.

Таким чином, АТ "ДТЕК Одеські електромережі" надає ТОВ "ООЕК" та споживачу послуги з розподілу електричної енергії. Водночас, крім функцій оператора системи розподілу, АТ "ДТЕК Одеські електромережі" також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку, адміністратора комерційного обліку згідно абз. 3 п. 5, п.11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, тобто, АТ "ДТЕК Одеські електромережі" адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. Відтак, на підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату.

Відповідно до п. 1.2.8 ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, які мають право на універсальну послугу, викладені ТОВ "ООЕК" на офіційному веб-сайті та розміщені в газеті "Одеські вісті" № 99 від 29.12.2018.

В п. 3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому, сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Інститут, як споживач, приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з комерційною пропозицією № 2/1-УП, внаслідок чого споживачу був відкритий особовий рахунок № 99. Відповідно до заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг початком постачання електричної енергії є 01.01.2019.

Відповідно до умов заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, починаючи з 01.01.2019 відповідач за первісним позовом є споживачем послуг з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, зокрема за адресою: м. Одеса, вул. Овидиопольська, 3 ЕІС - код точки обліку - 62Z57L.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення ч.1 ст. 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на викладене, Інститут уклав публічний договір про постачання електричної енергії ТОВ "ООЕК" шляхом приєднання до публічного договору про розподіл електричної енергії з АТ "ДТЕК Одеські електромережі".

При цьому, за розрахунковий період вересень 2021 року - квітень 2022 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК» Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії Інститутом, з яких вбачається, що за особовим рахунком № 99 у вересні 2021 - квітні 2022 ним було спожито 260 598 кВт./год. електричної енергії. В якості доказу споживання електричної енергії Інститутом за відповідний період позивачем надано довідки, отримані від AT «ДТЕК Одеські електромережі», а саме: довідка щодо обсягів спожитої електричної енергії за вересень 2021 року - березень 2022 року (т.1, а.с.48-50) та довідка щодо обсягів спожитої електричної енергії за квітень 2022 року (а.с. 52).

На підставі отриманих даних, позивачем було виписано та направлено засобами поштового зв`язку відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію на об`єкті з ЕІС кодом 62Z57L на загальну суму 437804,64 грн.: №02-99/1 від 04.10.2021 за вересень 2021 року, №02-99/1 від 03.11.2021 за жовтень 2021 року, №02-99/1 від 02.12.2021 за листопад 2021 року, №02-99/1 від 04.01.2022 за грудень 2021 року, №02-99/1 від 03.02.2022 за січень 2022 року, №02-99/1 від 04.03.2022 за лютий 2022 року, №02-99/1 від 04.04.2022 за березень 2022 року, №02-99/1 від 03.05.2022 за квітень 2022 року.

Вказані рахунки отримані відповідачем особисто. Відповідно до відомостей онлайн сервісу Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення за трек-номером 570 відправлення вручено особисто 08.11.2021; відправлення за трек-номером 341- вручено особисто 08.01.2022; відправлення за трек-номером 300 відправлення-вручено особисто 05.05.2022.

Відповідачем за первісним позовом за виставленим рахунком енергопостачальної організації за спожиту електричну енергію за період вересень 2021 року - квітень 2022 року кошти не сплачено.

Інститут вважає, що оскільки 01.02.2015 між ним та ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» було укладено договір на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, предметом цього Договору є передача замовником виконавцю функцій з утримання житлових будинків і прибудинкової території, асфальтного покриття загальною площею 8500 кв.м., які відповідно до додатку №5.1 до договору про постачання електричної енергії №99 від 27.05.2004, живляться електричною енергією від високовольтних мереж Інституту і електрична енергія у точках обліку з EIC кодами 04757L та 617690 використовується для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів, забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, то у нього відсутні зобов`язання з оплати цієї електроенергії.

Правовідносини сторін регулюються наступними нормами права.

Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 ЦК Українипередбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положенні про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору і постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та «Про електроенергетику".

Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Пунктом 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії.

Згідно з п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку Адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до пункту 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Пунктом 5.2.1 ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отриманні коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 5.5.5. ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Судом вірно встановлено, і це підтверджується обґрунтованим розрахунком сум, заявлених до стягнення, а також первісними документами наявними в справі, що у період з вересень 2021 року по квітень 2022 року включно, відповідачем було спожито електроенергії загальною вартістю 437 804,64 грн., яка не була оплачена відповідачем за первісним позовом. При цьому, відповідач не спростував за допомогою законодавчо встановлених засобів доказування невиконання свого договірного обов`язку щодо своєчасної оплати вартості спожитої електроенергії, не надав суду належних доказів проведення остаточного розрахунку, у зв`язку з чим прострочений борг відповідача перед позивачем в сумі 437 804,64 грн. обґрунтовано визнано таким, що підлягає стягненню.

Щодо посилань апелянта на відсутність в матеріалах справи укладеного між ТОВ «ООЕК» та Інститутом договору на поставку електроенергії на житловий комплекс останнього, то колегія суддів зазначає наступне.

В силу ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії» саме позивача наділено обов`язком виконувати функції постачальника універсальних послуг на території Одеської області починаючи з 01.01.2019.

Частиною 1 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії.

Згідно з п. 1.1.2 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

На законодавчому рівні можливість продажу електричної енергії за цінами для населення передбачена тільки для постачальників універсальних послуг. Постачання електричної енергії, що споживається у житлових будинках, у тому числі на технічні цілі та освітлення дворів, східців, і номерних знаків за цінами для побутових споживачів, - можлива тільки у постачальника універсальних послуг.

Отже, точка обліку електричної енергії з ЕІС кодом 62Z57L знаходяться у житловому комплексі Інституту; електрична енергія в цій точці використовується для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, розташованого на території житлового комплексу Інституту, тобто електрична енергія використовується населенням у житлових будинках та підлягає до оплати за цінами постачальника універсальних послуг.

Разом з тим, з 01 січня 2019 на території Одеської області розпочав діяльність оператор системи розподілу - АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на підставі ліцензії про розподіл електричної енергії на підставі Постанови НКРЕКП № 1345 від 06.11.2018 «Про видачу AT «Одесаобленерго» (на даний час найменування - AT «ДТЕК Одеські електромережі») ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

Як вже зазначалось, AT «ДТЕК Одеські електромережі» надає ТОВ «ООЕК» та Інституту послуги з розподілу електричної енергії. Крім функцій оператора системи розподілу, AT «ДТЕК Одеські електромережі» також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу абз. 3 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р.) та адміністратора комерційного обліку в силу (п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.18 р.). Це означає, що AT «ДТЕК Одеські електромережі» адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від Споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита Споживачем та надає цю інформацію Постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії Споживачу в розрахунковому місяці. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє Споживачу рахунки на оплату.

Відповідно до п. 2.1.17 ПРРЕЕ за укладеними договорами електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) оператор системи формує особові рахунки, на яких обліковує стан розрахунків за послуги з передачі (розподілу) електричної енергії, із зазначенням відповідальних за розрахунки сторін, зазначає інформацію відповідно до реєстру точок комерційного обліку споживачів відповідних електропостачальників та вносить відповідні зміни протягом одного робочого дня, наступного за днем настання таких змін.

Разом з тим, ч. 5 п. 5.1.2. ПРРЕЕ визначено обов`язок оператора системи формувати і вести реєстр електропостачальників, які мають доступ до мереж оператора системи, реєстр особових рахунків та особові рахунки споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи, реєстр власників мереж, які підпадають під визначені критерії малої системи розподілу, інформувати електропостачальників та власників мереж, занесених до цих реєстрів, про необхідність укладення передбачених цими Правилами договорів та врегулювання відносин з користувачами малих систем розподілу.

Отже, враховуючи, що оператором системи розподілу AT «ДТЕК Одеські електричні мережі» було передано відомості щодо споживання електричної енергії за період з вересня 2021 по квітень 2022р. на вказаний об`єктах Інституту саме ТОВ «ООЕК», що підтверджується довідками про обсяги спожитої електричної енергії, саме позивач був постачальником електричної енергії на житловий будинок з ЕІС кодом 62Z57L у розрахунковий період.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно була прийнята у якості доказу споживання відповідачем за первісним позовом електричної енергії в обсязі 260 598 кВт/год по комерційному обліку по ЕІС 62Z57L довідка від АТ «ДТЕК» Одеські електромережі» щодо обсягів споживання електричної енергії, якою нібито не враховано його акти про обсяги спожитої електричної енергії, в яких міститься інформація про обсяги спожитої Інститутом електроенергії та електроенергії, направленої в мережу оператором систем розподілу /далі-ОСР/ транзитом для інших споживачів, оскільки зазначений довід не висувався відповідачем в суді першої інстанції і доказів існування таких актів Інститутом не надавалось ні суду першої інстанції ні апеляційному суду, отже твердження скаржника про існування інших споживачів за зазначеними точками обліку і передачу їм електроенергії транзитом є голослівними і не доведеними належними та допустимими доказами в прядку ст.ст. 73-80 ГПК України. Крім того, Інститутом не надано до суду доказів оскарження зазначених у довідці АТ «ДТЕК» Одеські електромережі» відомостей, отже данні щодо споживання електричної енергії, надані АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператором системи розподілу та постачальником послуг комерційного обліку, а також відомості, відображені в рахунках ТОВ «ООЕК», як постачальника електричної енергії, щодо обсягів електричної енергії, надані до позовної заяви, є належними та допустимими доказами і відповідний висновок суду першої інстанції - вірним.

Щодо посилань скаржника на наявність у нього договірних відносин з ТОВ «Олімп Комсервіс Плюс», як на підставу для звільнення його від відповідальності за договором між ним і ТОВ «ООЕК», то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 4.27 Правил, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта.

У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил, після припинення дії договорів зі споживачем, який звільняє приміщення, у частині постачання та розподілу електричної енергії на цей об`єкт.

Таким чином, саме по собі укладення відповідачем договору на виконання послуг з обслуговування житлових будинків, споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» не припиняє дію договору про постачання електричної енергії та не звільняє Інститут від обов`язку щодо належної оплати вартості спожитої електричної енергії, водночас відповідачем не надано доказів звернення до позивача із відповідними заявами щодо припинення Договору про постачання електричної енергії, передання об`єктів за договором іншому користувачу та ін.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 у справі №916/137/20 за позовом ТОВ «ООЕК» до Інституту про стягнення заборгованості встановлено факт, що станом на 16.03.2020р. об`єкти, які нібито були передані третій особі, належать саме відповідачу, чим підтверджено обов`язок останнього зі сплати вартості спожитої електричної енергії. Тобто, твердження скаржника щодо передачі об`єктів третій особі з 01.02.2015, як підстава для звільнення від обов`язку з оплати вартості спожитої електричної енергії, не знайшло свого підтвердження та спростовується рішенням суду у справі № 916/137/20, що набрало законної сили.

Що стосується доводів скаржника про те, що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце судових засідань, призначених судом на 09.01.2023 та 30.01.2023, оскільки відповідні ухвали на його юридичну адресу на направлялись судом, а були надіслані на електронну пошту його представника - Зімірьової О.О., яка з 07.10.2022 по 09.2023 перебувала у декретній відпустці, при цьому, новий представник був прийнятий на посаду юрисконсульта лише 16.01.2023, то вони не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки відповідач був належним чином обізнаний про розгляд даної справи, в якій розглядався і його зустрічний позов, справа тривалий час розглядалась в суді першої інстанції, його представник неодноразово брала участь у судових засіданнях, а відтак суд першої інстанції підставно направляв кореспонденцію суду на її електрону адресу, при цьому з матеріалів справи вбачається, що вона і знайомилась з матеріалами справи вже під час перебування у декретній відпустці, а отже мала можливість повідомити суд про зазначені обставини та необхідність направлення кореспонденції на юридичну адресу відповідача. Крім того і новий представник відповідача, який був прийнятий на посаду юрисконсульта з 16.01.2023 також до 30.01.2023 мав можливість поцікавитись станом розгляду цієї справи, однак означеного не зробив. Також колегія суддів вважає, що скаржник мав можливість слідкувати за допомогою відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень за призначенням справи до розгляду, а відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", і зобов`язаний був вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, а тому колегія вважає, що скаржник мав достатньо часу на вчинення необхідних для належного захисту своїх прав процесуальних дій і судом жодним чином не було обмежено це його право.

Щодо зустрічних позовних вимог Інституту, про розірвання договору з ТОВ «ООЕК» та зобов`язання ТОВ «Олімп.Комсервіс.Плюс» укласти Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «ООЕК», в задоволенні яких місцевим господарським судом було відмовлено, то апелянт хоча і оскаржує рішення у повному обсязі, однак мотивувальна частина його скарги не містить жодного доводу та підстав, з яких він не погоджується з таким висновком суду, а тому колегія суддів, враховуючі приписи ст. 269 Господарського процесуального кодексу України щодо меж апеляційного перегляду, а також закріплений ст. 14 Кодексу принцип диспозитивності, перегляд оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку здійснює в межах доводів та вимог заявника апеляційної скарги і не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення у відповідний частині.

Таким чином, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

В силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскільки висновки оскаржуваного рішення апелянтом не спростовані, то апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Згідно із ст.129 ГПК України, судові витрати слід залишити за апелянтом.

На підставі ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2023 у справі №916/1127/22 залишити без змін, апеляційну скаргу Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення- без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.06.2023 о 15.25.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Я.Ф. Савицький