УХВАЛА

м. Київ

01.06.2023Справа № 910/21337/21

За заявами Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про: визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/21337/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Омега-Київ" (м. Київ)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ)

про стягнення 912.709,14 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу:

Від заявника (боржника): Мітічкін А.С.

Від стягувача: Легка О.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Омега-Київ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 912.709,14 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі № 910/21337/21 позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Омега-Київ" 694.600,28 грн інфляційних втрат, 188.632,19 грн 3 % річних, 13.248,49 грн судового збору та 4.935,29 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

23.05.2022 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

07.07.2022 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 № 910/21337/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 відкладено вирішення питання про прийняття заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва № 910/21337/21, до повернення матеріалів справи №910/21337/21 до Господарського суду міста Києва.

09.12.2022 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду в даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 відкладено вирішення питання про прийняття заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочення виконання рішення у справі №910/21337/21, до повернення матеріалів справи №910/21337/21 до Господарського суду міста Києва.

Після повернення матеріалів справи №910/21337/21 до Господарського суду міста Києва, ухвалою від 18.05.2023 розгляд заяв Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 № 910/21337/21 та про відстрочення виконання рішення у справі №910/21337/21, призначено в судовому засіданні на 25.05.2023.

23.05.2023 від стягувача (позивача) надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду.

У судовому засіданні 25.05.2023 оголошувалась перерва до 01.06.2023.

У судовому засіданні 01.06.2023 представник боржника (заявника) підтримав вимоги і доводи вказаних заяв. Представник стягувача (позивача) проти задоволення цих заяв повністю заперечив.

У судовому засіданні 01.06.2023 по виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали заяв, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини та громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція була висловлена Конституційним Судом України у рішеннях від 13.12.12. у справі № 18-рп/2012, від 25.04.12. у справі № 11-рп/2012 та від 30.06.2009 у справі № 16-рп/2009.

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (тяжке захворювання фізичної особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вищенаведеними нормами встановлено, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду, заявник вказує, що ДП "НАЕК "Енергоатом" є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України, на яких експлуатується 15 атомних енергоблоків (13 енергоблоків типу ВВЕР-1000 і два - ВВЕР-440) загальною встановленою потужністю 13 835 МВт, 2 гідроагрегати Олександрівської ГЕС (25 МВт), 3 гідроагрегати Ташлицької ГАЕС (453 МВт) (гідроагрегат № 3 у 2022 році було приєднано до енергосистеми). Це підприємство належить до суб`єктів господарської діяльності, у власності та користуванні яких є об`єкти підвищеної небезпеки. ДП "НАЕК "Енергоатом" є членом роду міжнародних організацій, бере активну участь у міжнародних проектах. Дохід ДП "НАЕК "Енергоатом" на 99 % складається з виручки від реалізації електричної енергії, що виробляється її відокремленими підрозділами - атомними електростанціями.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні запроваджений воєнний стан, який був продовжений на підставі відповідних Указів Президента України.

З 04.03.2022 місто Енергодар Запорізької області та Запорізька АЕС перебувають у тимчасовій окупації. З моменту військової агресії, атомні станції ДП "НАЕК "Енергоатом" працюють в екстремальних умовах, майже весь час на мінімально допустимих потужностях. На теперішній час підприємством втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії. Поряд з цим, ДП "НАЕК "Енергоатом" продовжує нести витрати з утримання об`єктів і персоналу (заробітна плата персоналу, матеріальне забезпечення невідкладних потреб безпечної експлуатації об`єктів тощо), не одержуючи від діяльності відокремлених підрозділів жодного доходу. Зазначені втрати виробничих потужностей вкрай негативно вплинули на фінансовий стан підприємства, а наявні ресурси, в тому числі грошові кошти, першочергово спрямовуються на задоволення потреб безпеки експлуатації АЕС.

Перерозподіл коштів на даному етапі і у даній ситуації і спрямування їх на погашення боргу перед позивачем, за доводами відповідача, неможливе без завдання шкоди функціонуванню інших підрозділів ДП "НАЕК "Енергоатом" і, насамперед шкоди функціонуванню АЕС. Зазначені обставини істотно ускладнюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21337/21.

За твердженнями відповідача, негайне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21337/21 і стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" грошових коштів ставить під загрозу фінансування заходів із забезпечення сталої та безпечної роботи об`єктів атомної енергетики чим загрожує безпеці держави та населенню України взагалі. Крім того, негайне виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" судового рішення може спричинити невиконання ним спеціальних обов`язків для забезпечення доступності ціни на електричну енергію для населення.

Позивач (стягувач) у своїх запереченнях від 23.05.2023 проти задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду заперечує та вказує, що заборгованість виникла ще у 2020 році та до теперішнього часу не сплачена, чим позивачу також наноситься шкода у зв`язку з інфляційними процесами, при чому позивач також перебуває в складному фінансовому становищі.

Суд відзначає, що фактично всі покладені в основу даної заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду твердження відповідача, по суті, зводяться до відсутності відповідного фінансування.

У той же час згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 цього Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини, а приписи ГК України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, у питаннях відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина 2 статті 617 ЦК України та частина 2 статті 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

За таких обставин, факт відсутності фінансування та складного фінансового стану відповідача в будь-якому випадку не може вважатися обставиною, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Крім того заявником не надано доказів того, що протягом одного року відповідач матиме грошові кошти в обсязі, достатньому для виконання рішення суду.

Відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника, споживачів тощо не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України".

При цьому, суд дійшов висновків про обґрунтованість доводів і заперечень позивача проти відстрочення виконання рішення суду.

Отже, відповідачем не подано суду жодних належних доказів, у розумінні приписів статті 76 ГПК України, на підтвердження викладених у заяві про відстрочення виконання рішення суду обставин.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої відповідачем 09.12.2022 заяви про відстрочення виконання рішення від 29.04.2022 в даній справі.

Щодо заяви відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 № 910/21337/21, судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі № 910/21337/21 позов задоволено частково.

23.05.2022 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Останнім днем строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21337/21 було 19.05.2022.

ДП "НАЕК "Енергоатом" направив апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду 19.05.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 у справі №910/21337/21 відкрито апеляційне провадження за поданою ДП "НАЕК "Енергоатом" апеляційною скаргою.

Таким чином, станом на 23.05.2022 - дату видачі наказу Господарського суду міста Києва №№910/21337/21, рішення суду від 29.04.2022 у справі № 910/21337/21 не надбало законної сили.

Отже, наказ №910/21337/21 було видано 23.05.2022 Господарським судом міста Києва помилково.

Статтею 328 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо помилкової видачі наказу від 23.05.2022 №910/21337/21, суд дійшов висновку про задоволення заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання вказаного наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 328, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/21337/21 відмовити.

2. Заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 №910/21337/21, задовольнити.

3. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 №910/21337/21.

4. Ухвала набирає законної сили 01.06.2023 та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 05.06.2023.

Суддя Т.М. Ващенко