ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р. Справа №926/3112/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

розглянув без повідомлення (виклику) представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» від 14.03.2023

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.02.2023 (повний текст рішення складено 10.03.23, суддя Проскурняк О.Г)

у справі № 926/3112/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут», м. Чернівці

до відповідача Юрковецької сільської ради, с. Юрківці

про стягнення заборгованості у сумі 46769,16 грн,

18 серпня 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Чернівцігаз Збут» звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про стягнення заборгованості.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та Юрковецькою сільською радою з 17.02.2016 існують договірні відносини, які виникли з договору №114104ВМ15ЕВ016 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим. Додатком № 1 до вказаного договору встановлені договірні обсяги постачання природного газу в обсязі 9,7010 тис.куб.м., у тому числі за місяцями та кварталами. Позивач зазначив, що умовами вказаного договору передбачена відповідальність споживача як за зменшення, так і за перевищення споживання газу від договірного обсягу, замовленого споживачем. З огляду на перевищення відповідачем споживання газу від договірного обсягу у період з січня по червень 2018, останній допустив порушення умов, укладеного між сторонами договору, відтак на підставі п. 6.2.3 зобов`язаний сплати позивачу 233092,05 грн. штрафу та 150,74 грн. неустойки.

Згодом, позивач звернувся до суду з клопотанням про уточнення (зменшення) позовних вимог, в якому, покликаючись на помилковість застосування ним при здійсненні розрахунку штрафних санкцій невірного коефіцієнта, просив суд зменшити розмір заборгованості та стягнути з відповідача 46769,42 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 27.02.2023 у справі № 926/3112/22 в задоволенні позовних вимог ТОВ «Чернівцігаз збут» до Юрковецької сільської ради про стягнення заборгованості у сумі 46769,16 грн. відмовлено.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд виходив з такого:

- рішенням № 22-1/18 від 09 січня 2018 року було розпочати процедуру з реорганізації Баламутівської сільської ради, Горошовецької сільської ради, Добриновецької сільської ради, Погорілівської сільської ради, Ржавинецької сільської ради шляхом приєднання до Юрковецької сільської ради. Юрковецька сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків вказаних сільських рад;

- на виконання розпорядження Юрковецької сільської ради від 18 січня 2018 року, наказу відділу освіти, молоді та спору № 13 від 10 січня 2018, здійснено передачу-приймання засобів обліку (лічильників, приладів), які рахувалися на балансі районного відділу освіти, молоді та спорту приєднаних сільських рад, зокрема, засобів обліку Горошовецького НВК, Добриновецького НВК, Погорілівської ДНЗ, Погорілівської ЗОШ, Ржавинецького НВК, Ржавинецької сільської ради, Добриновецької сільської ради на баланс Юрковецької сільської ради;

- з наданих пояснень та актів приймання-передачі, наданих третьої особою підтверджується, що в січні 2018 року постачання газу здійснювалось до 2-х об`єктів Юрковецької сільської ради розташованих на території Заставнівського району Чернівецької області, а в період лютого-червня 2018 року постачання газу здійснювалось до 12 об`єктів Юрковецької сільської. В той же час, між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та реорганізованими сільськими радами станом на 2018 рік діяли інші договори на постачання природного газу для потреб споживачів, які не були припинені;

- з наданих АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» актів приймання-передачі природного газу постачання природного газу вбачається, що здійснювалось не тільки до об`єктів газоспоживання Юрковецької сільської ради, але і до об`єктів реорганізованих сільських рад;

- аналізуючи наявні в справі докази, суд дійшов до висновку, що до об`єктів реорганізованих сільських рад здійснювалась поставка природного газу в об`ємах визначених діючими договорами. Водночас, в акти приймання-передачі природного газу в період січня-червня 2018 року Юрковецької сільської ради вносились дані за поставлений природний газ за існуючими договорами, укладеними між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та реорганізованими сільськими радами;

- підсумовуючи наведене, спожитий обсяг природного газу об`єктами Юрковецької сільської ради та об`єктами реорганізованих сільських рад вносився в акти приймання-передачі Юрківецької сільської ради, що призвело до неправильного визначення обсягів газу спожитого відповідачем, що в свою чергу, унеможливлює здійснення точного розрахунку обсягів спожитого природного газу саме Юрковецькою сільською радою. Відтак, розрахунок не відповідає фактичному обсягу спожитого відповідачем газу, що слугувало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач оскаржив таке в апеляційному порядку, звернувшись до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на невірне застосування судом норм матеріального права та неповне дослідження усіх обставин справи, покликаючись, зокрема, на наступне:

- позивач стверджує, що Юрковецька сільська рада допустила порушення умов укладеного між ними договору, здійснивши за відповідні місяці зменшення та перевищення споживання газу від договірного, замовленого споживачем, що, в силу п. 6.2.2. та п. 6.2.3 договору, є підставою для застосування до споживача штрафних санкцій за період з січня по червень 2018 року;

- з огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України «Про ринок природного газу», в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником розрахунку грошових коштів саме за формулою та в порядку, визначеному договором та Правилами постачання природного газу, постачальник природного газу має право на відшкодування споживачем збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу.

Таким чином, з огляду на умови договору та положення чинного законодавства, скаржник вважає, що з врахуванням наявних порушень відповідачем умов договору, останній зобов`язаний сплатити позивачу штрафні санкції в розмірі 46769,16 грн.

Разом з тим, у вступній частині апеляційної скарги позивач зазначив, що апеляційна скарга подається на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.02.2023 та на додаткове рішення від 03.2023 у справі № 926/3112/22, про оскарження якого в резолютивній частині не зазначено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 16.03.2023, апеляційну скаргу у справі № 926/3112/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючої судді Орищин Г.В., суддів Галушко Н.А та Желіка М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суд від 21.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Чернівцігаз Збут» у справі № 926/3112/22; зобов`язано апелянта подати суду уточнення щодо оскарження додаткового рішення у даній справі; у відповідності до ч. 10 ст. 270 ГПК України, з огляду на ціну позову, ухвалено здійснювати розгляд даної справи в порядку письмового провадження без виклику представників сторін в судове засідання; зобов`язано відповідача подати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу; витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції, позивач 22.03.2023 подав уточнення щодо своєї апеляційної скарги, в якому, зокрема, зазначив, що додаткове рішення у справі № 926/3112/22 судом першої інстанції не ухвалювалось, відтак просив здійснити розгляд його апеляційної скарги в межах доводів щодо оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.02.2023 у даній справі.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав, хоча належним чином був повідомлений про наявність апеляційного провадження у справі № 926/3112/22 з розгляду апеляційної скарги ТОВ «Чернівцігаз Збут» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.02.2023.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

17 лютого 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» та Юрковецькою сільською радою було укладено договір № 114104ВМІ5ЕВО16 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про ринок природного газу», одним з принципів функціонування ринку природного газу є вільна торгівля природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені.

Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ст. 12 вказаного Закону).

За умовами вказаного договору, постачальник зобов`язався передати у власність споживачу природний газ (надалі - газ) у необхідних для споживача обсягах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п 1.1 вказаного договору).

Пунктом 11.1 договору унормовано, що останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно пункту 11.2. договору, договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії. При цьому, сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк у разі необхідності такої зміни.

Докази визнання договору у встановленому законом порядку недійсним відсутні. Отже, враховуючи, що сторонами не було заявлено про припинення дії договору чи визнання їх недійсними в судовому порядку, він продовжив свою дію у 2017-2022 роках.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 628 ЦК України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2.1. договору, постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. Оперативний контроль за відпуском газу замовнику здійснює оператор ГРМ відповідно до умов договору розподілу газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГРМ. Постачальник також має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи базу даних оператора ГРМ/ГТС або інформацію споживача, а також самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача. Якість газу, який передається споживачеві в пунктах призначення, має відповідати вимогам, установленим державними стандартами та технічними умовами щодо його якості.

За умовами пункту 2.3. договору, обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно, пункт 4.1 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.

Відповідно до пунктів 1.3., 1.4. договору, річний план обсягів постачання газу визначається сторонами у додатку № 1 до цього договору. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначаються сторонами у додатку № 1 до цього договору.

Додатком № 1 від 17 лютого 2016 року до укладеного між сторонами договору встановлено обсяг постачання природного газу протягом 2016 року в обсязі 9,7 тис. куб. м., у тому числі за місяцями та кварталами, а саме: січень 2,800; лютий 2,500; березень 1,000; квітень 0,800; травень 0,100; червень 0,100; липень 0,100; серпень 0,100; вересень 0,300; жовтень 0,300; листопад 0,800; грудень 1,000.

Згодом, 27 січня 2017 року сторонами було укладено додаток № 1 до договору № 114104ВМІ5ЕВО16 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим, згідно якого сторонами повторно встановлено аналогічний 2016 року обсяг постачання природного газу протягом 2017 року в обсязі 9,7 тис. куб. м., у тому числі за місяцями та кварталами, а саме: січень 2,800; лютий 2,500; березень 1,000; квітень 0,800; травень 0,100; червень 0,100; липень 0,100; серпень 0,100; вересень 0,300; жовтень 0,300; листопад 0,800; грудень 1,000.

Укладеними додатками № 1 від 17 лютого 2016 року та від 27 січня 2017 року до договору № 114104ВМІ5ЕВО16 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим встановлено ідентичний обсяг постачання природного газу протягом 2016 та 2017 років - 9,7 тис. куб. м., у тому числі за місяцями та кварталами, а саме: січень 2,800; лютий 2,500; березень 1,000; квітень 0,800; травень 0,100; червень 0,100; липень 0,100; серпень 0,100; вересень 0,300; жовтень 0,300; листопад 0,800; грудень 1,000.

Доказів укладення між сторонами інших додатків, які б регулювали планові обсяги постачання газу на 2018 рік, сторонами до матеріалів справи не надано, а відтак, з огляду на пункт 11.2. договору, суд вважає, що сторонами не внесено змін до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк, а тому діють обумовлені та погоджені раніше планові обсяги постачання газу, в об`ємах встановлених на 2016 та 2017 рік.

Умовами договору, а саме п. 2.9 передбачено, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

2.9.1. за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ;

2.9.2. на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника;

2.9.3. споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Доказами фактично спожитого обсягу природного газу споживачу, поставленого його постачальником є акти приймання-передачі природного газу.

Отже, згідно акта № ЧЦ300001868 приймання-передачі природного газу від 31 січня 2018 року, постачальник передав, а споживач прийняв у січні 2018 року природній газ обсягом 2,03 тис.куб.м., (що на 770 куб.м. менше від договірного обсягу) вартістю 22 414,86 грн.

Відповідно до акта № ЧЦ300004072 приймання-передачі природного газу від 28 лютого 2018 року, постачальник передав, а споживач прийняв у лютому 2018 року природній газ обсягом 32,984 тис.куб.м., (що на 30 484,00 куб.м. більше від договірного обсягу) вартістю 353298,22 грн.

Актом № ЧЦ300006570 приймання-передачі природного газу від 31 березня 2018 року визначено, що постачальник передав, а споживач прийняв у березні 2018 року природній газ обсягом 31,091 тис.куб.м. (що на 30 091,00 куб.м. більше від договірного обсягу) вартістю 333021,92 грн.

Згідно акта № ЧЦ300008260 приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2018 року, постачальник передав, а споживач прийняв у квітні 2018 року природній газ обсягом 0,821 тис.куб.м., (що на 21 куб.м. більше від договірного обсягу) вартістю 8 793,90 грн.

Відповідно до акта № ЧЦ300009292 приймання-передачі природного газу від 31 травня 2018 року, постачальник передав, а споживач прийняв у травні 2018 року природній газ обсягом 0,091 тис.куб.м. (що на 9 куб.м. менше від договірного обсягу) вартістю 974,72 грн

Актом № ЧЦ300010327 приймання-передачі природного газу від 30 червня 2018 року встановлено, що постачальник передав, а споживач прийняв у червні 2018 року природній газ обсягом 0,134 тис.куб.м., (що на 34 куб.м. більше від договірного обсягу) вартістю 1515,65 грн

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» договір постачання повинен містити такі істотні умови, зокрема порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання. При цьому, дана норма також не ототожнює термін «збитки» з терміном «штрафні санкції».

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц ціна природного газу за договором постачання природного газу; К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1.

З огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України «Про ринок природного газу», в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником розрахунку грошових коштів саме за формулою та в порядку, визначеному договором та Правилами постачання природного газу, постачальник природного газу має право на відшкодування споживачем збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу (постанови Верховного Суду від 25.03.2021 y справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20).

Відповідно до пункту 6.2.2. договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Пунктом 6.2.3. договору сторони погодили, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором; V п - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1.

Звертаючись до суду із позовом, позивач вказує на те, що Юрковецькою сільською радою допущено як споживання газу в об`ємах менших так і перевищення споживання договірного обсягу, замовленого споживачем, а відтак порушено умови укладеного між сторонами договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням № 22-1/18 від 09 січня 2018 року розпочато процедуру з реорганізації Баламутівської сільської ради, Горошовецької сільської ради, Добриновецької сільської ради, Погорілівської сільської ради, Ржавинецької сільської ради шляхом приєднання до Юрковецької сільської ради. Юрковецька сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків вказаних сільських рад.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання розпорядження Юрковецької сільської ради від 18 січня 2018 року, наказу відділу освіти, молоді та спору № 13 від 10 січня 2018, засоби обліку (лічильники, прилади), які рахуються на балансі районного відділу освіти, молоді та спорт, а саме засоби обліку Горошовецького НВК, Добриновецького НВК, Погорілівської ДНЗ, Погорілівської ЗОШ, Ржавинецького НВК, Ржавинецької сільської ради, Добриновецької сільської ради передано за актами передачі-приймання на баланс Юрковецької сільської ради.

З наданих пояснень та актів приймання-передачі наданих третьої особою вбачається, що в січні 2018 року постачання газу здійснювалось до 2-х об`єктів Юрковецької сільської ради розташованих на території Заставнівського району Чернівецької області, а в період з лютого-червня 2018 року постачання газу здійснювалось до 12 об`єктів Юрковецької сільської. Водночас, між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та реорганізованими сільськими радами станом на 2018 рік діяли інші договори на постачання природного газу для потреб споживачів, які не були припинені. Зокрема, матеріали справи містять договір № 114104ВМН6ЕВО16 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим від 12 лютого 2016 року укладений між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та Ржавинецькою сільською радою та договір № 114104В45НЕВО16 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим від 10 лютого 2016 року укладений між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та Добриновецькою сільською радою. Додатками до вказаних договорів визначено обсяги постачання природного газу в обсязі до окремих сільських рад, які в подальшому в процесі реорганізації приєднались до Юрковецької сільської ради.

Водночас, з наданих АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» актів приймання-передачі природного газу вбачається, що постачання природного газу здійснювалось не тільки до об`єктів газоспоживання Юрковецької сільської ради, але і до об`єктів реорганізованих сільських рад. Отже, наведене свідчить про відсутність розрахунку фактичного обсягу поставленого природного газу до об`єктів реорганізованих сільських рад у відповідності до об`ємів погоджених останніми згідно діючих договорів.

З огляду на вказане, до об`єктів реорганізованих сільських рад здійснювалась поставка природного газу в об`ємах визначених діючими договорами. Разом з тим, в акти приймання-передачі природного газу в період січня-червня 2018 року Юрковецької сільської ради вносились дані за поставлений природний газ за існуючими договорами, укладеними між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та реорганізованими сільськими радами, що призвело, до неправильного визначення обсягів газу спожитого відповідачем.

Отже, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наведені обставини унеможливлюють точний розрахунок обсягів спожитого природного газу саме Юрковецькою сільською радою, а відтак і розрахунок не відповідає фактичному обсягу газу спожитого відповідачем.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства, наведених правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Водночас, з огляду на приписи ст. 4 закону України «Про судовий збір» суд зазначає, що апелянтом здійснено переплату судового збору за розгляд його апеляційної скарги на 299,10 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут».

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.02.0223 у справі №926/3112/22 залишити без змін.

Судові витрати покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 06.06.2023.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік