У Х В А Л А

09 травня 2023 року

м. Київ

Справа № 909/1188/21

Провадження № 12-18гс23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачки Катеринчук Л. Й.,

суддів Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Кишакевича Л. Ю., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Чумаченко Т. А.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи № 909/1188/21

за касаційною скаргоюТовариства з обмеженою від відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12 грудня 2022 року (у складі колегії: головуюча суддя Галушко Н. А., судді Желік М. Б., Орищин Г. В.)

та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2022 року (суддя Фанда О. М) із урахуванням ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2022 року про виправлення описки

у справі № 909/1188/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден»

до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича,

про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення та запису про державну реєстрацію та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А

1. У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден» (далі - ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден») звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк), Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича (далі - приватний нотаріус Верба В. М.), у якому просило:

витребувати майно із чужого незаконного володіння, а саме, готельний комплекс, що складається з: Блоку А, А загальною площею 4 818,4 кв. м; Блоку Б, Б загальною площею 1 882,5 кв. м; Блоку В, В загальною площею 1 853,6 кв. м; дизель-генераторної Г загальною площею 6,0 кв. м; трансформаторної Д загальною площею 24,0 кв. м; котельні Е загальною площею 30,9 кв. м; насосної Є загальною площею 33,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 221;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31369556 від 13 вересня 2016 року, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В. М., про реєстрацію права приватної власності АТ КБ «ПриватБанк» на готельний комплекс, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 221, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10;

скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 16367551, щодо реєстрації за АТ КБ «ПриватБанк» права власності на готельний комплекс, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 221, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10;

визнати за ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» право власності на готельний комплекс, що складається з: Блоку А, А загальною площею 4 818,4 кв. м; Блоку Б, Б загальною площею 1 882,5 кв. м; Блоку В, В загальною площею 1 853, 6 кв. м; дизель-генераторної Г, загальною площею 6,0 кв. м; трансформаторної Д загальною площею 24,0 кв. м; котельні Е загальною площею 30,9 кв. м; насосної Є загальною площею 33,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 221.

2. Між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Церіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ранея» (позичальники) укладено наступні договори відновлювальної кредитної лінії, зокрема Кредитні договори від 21 січня 2014 року № 4Ц14032И, від 10 лютого 2014 року № 4Ц14060Д, від 01 листопада 2013 року № 4И13700Д, від 04 листопада 2013 року № 4И13703Д, від 18 листопада 2013 року № 4Р13738Д, від 24 жовтня 2014 року № 4Р1433ІИ.

3. 30 травня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю» (далі - ТОВ «Зірка Буковелю») укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 994 (Договір іпотеки).

4. 03 червня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Зірка Буковелю» укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 1058.

5. Пунктом 7 Договору іпотеки визначено, що частиною предмету іпотеки є - готельний комплекс, що складається з: Блоку А, А, загальною площею 4 818,4 кв.м.; Блоку Б, Б. загальною площею 1 882,5 кв.м.; Блоку В, В, загальною площею 1 853,6 кв.м.; дизель-генераторної Г, загальною площею 6,0 кв.м.; трансформаторної Д, загальною площею 24,0 кв.м.; котельні Е, загальною площею 30,9 кв.м.; насосної Є, загальною площею 33,0 кв.м., реєстраційний об`єкт нерухомого майна 10, знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 221 (далі - Об`єкт нерухомого майна).

6. 08 вересня 2016 року ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» збільшено розмір власного статутного капіталу товариства, шляхом отримання додаткових внесків у вигляді належного ТОВ «Зірка Буковелю» на праві власності Об`єкту нерухомого майна, що виступало предметом іпотеки.

7. 09 вересня 2016 року між ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» та ТОВ «Зірка Буковелю» складено акт прийому-передачі щодо прийняття ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» майнового внеску до статутного капіталу у вигляді Об`єкту нерухомого майна - предмету іпотеки.

8. Листом від 12 вересня 2016 року № 02 ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден», у відповідь на лист АТ КБ «ПриватБанк» від 11 вересня 2016 року № 11092016/7 повідомило, що свої вимоги Банк може задовольнити відповідно до процедури звернення стягнення, передбаченими договором іпотеки та статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку» (далі - ЗУ «Про іпотеку») (том 1, а.с. 102).

9. 13 вересня 2016 року на підставі іпотечного застереження, передбаченого Договором іпотеки АТ КБ «ПриватБанк» вчинило дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття його у власність та 13 вересня 2016 року зареєструвало право власності.

21 грудня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» перейшов в державну власність.

10. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» посилається на суперечливу поведінку АТ КБ «ПриватБанк», яка полягає у тому, що у позові, який розглядається Високим судом правосуддя Англії, Банк стверджує про нікчемність кредитних договорів, укладених в період 2013-2014 років, серед яких зазначає і кредитні договори, укладені на забезпечення виконання зобов`язань за якими було укладено 30 травня 2016 року договір іпотеки № 354 з ТОВ «Зірка Буковелю» і за яким в подальшому було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Тобто стверджуючи про нікчемність основного зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» фактично висловив своє невизнання та неприйняття не лише кредитних договорів, але й договорів, які укладались на забезпечення таких кредитних договорів як похідних від основного зобов`язання, зокрема, договору іпотеки від 30 травня 2016 року № 994.

11. ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» зазначає, що воно як власник нерухомого майна, переданого в іпотеку, не погоджується з позицією АТ КБ «ПриватБанк» щодо нікчемності спірних кредитних договорів та договору іпотеки, однак, враховуючи зазначене вважає, що така позиція Банку призводить до безпідставності звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за спірними кредитними договорами.

12. Отже, вказуючи про нікчемність кредитних договорів, АТ КБ «ПриватБанк» засвідчив відсутність волевиявлення та відсутність підстав набуття права власності на предмет іпотеки, а відтак і про відсутність підстав для набуття ним права власності на предмет іпотеки. Тому, з метою захисту права власності на предмет іпотеки позивач, посилаючись на статті 215, 216 та 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та витребувати спірне майно з незаконного володіння АТ КБ «ПриватБанк», визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно.

13. Щодо позовних вимог до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В. М. ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» зазначає, що на час прийняття рішення про реєстрацію за АТ КБ «ПриватБанк» права власності на спірне іпотечне майно було відсутнє волевиявлення стягувача на звернення стягнення на предмет іпотеки, тому у державного реєстратора було відсутнє право приймати таке рішення та вчиняти запис про державну реєстрацію права власності.

14. 23 серпня 2022 року рішенням Господарського суду Івано-Франківської області (із урахуванням ухвали від 31 серпня 2022 року цього ж суду про виправлення описки) у задоволенні позовних вимог ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» відмовлено.

15. Західний апеляційний господарський суд погодився із висновком, що позивач не довів обставини, з якими закон пов`язує нікчемність іпотечного договору, зазначив про суперечливу поведінку ТОВ «Виробничо-комерційної фірми «Голден» (яке листом від 12 вересня 2016 року дало згоду на звернення стягнення на іпотечне майно за договором іпотеки, а в подальшому через шість років звернулося до господарського суду з позовними вимогами про витребування майна, переданого на виконання іпотечного договору). Постановою апеляційного суду 12 грудня 2022 року залишено без змін рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2022 року.

16. ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» не погодилось з висновками судів першої та апеляційної інстанцій і 27 грудня 2022 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухваливши нове рішення про задоволення позову.

17. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 16 лютого 2023 року відкрив касаційне провадження у справі № 909/1188/21 з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

18. Також разом із касаційною скаргою ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» подало клопотання про передачу справи № 909/1188/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. У клопотанні ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» просило:

- відступити від правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року у справі № 357/7734/18 з огляду на її невідповідність висновкам щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 904/3315/18. Скаржник зазначав про те, що застосування доктрини venire contra factum proprium повинно здійснюватися не лише при визнанні зобов`язань недійсними а й до інших речево-правових вимог (про розширення сфери застосування цієї доктрини);

- відступити від правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 357/7734/18. Яка полягає в тому, що доктрина venire contra factum proprium повинна застосовуватися й у разі порушення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок суперечливої поведінки стягувача.

19. При вирішенні клопотання ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» про передачу справи № 909/1188/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд врахував, що в провадженні Верховного Суду у складі колегії суддівКасаційного господарського суду на час розгляду зазначеного клопотання перебуває чотири аналогічні справи: № 909/1188/21, № 909/1197/21, № 909/1187/21, № 909/1191/21.

20. Ухвалою від 22 березня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду керуючись статтями 234, 302, 303 ГПК України передав справу № 909/1188/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду вказавши про відсутність висновків Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду щодо застосування принципу добросовісної поведінки сторін правовідносин та доктрини «заборони суперечливої поведінки» у випадку наявності ознак такої поведінки не у однієї, а у обох сторін правовідносин. Колегія суддів касаційного суду дійшла висновку про наявність виключної правової проблеми при застосуванні принципу добросовісності в господарському судочинстві, зокрема, доктрини суперечливої поведінки сторін у випадку встановлення ознак недобросовісної поведінки не у однієї, а в обох сторін правовідносин. Касаційний суд зазначив про наявність такої проблеми у декількох справах, які перебувають на розгляді у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.

21. Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду виключна правова проблема має, як правило, оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного критеріїв.

22. Кількісний критерій ілюструє те, що певна проблема постала не в одній конкретній справі, а в невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням питання, щодо якого постає проблема.

23. З погляду якісного критерію на виключність правової проблеми можуть вказувати:

- відсутність чи неефективність процесуальних механізмів її вирішення, що зумовлює необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (процесуальний аспект);

- відсутність чи неефективність матеріальних гарантій реалізації, охорони та захисту фундаментальних прав і свобод, унаслідок чого обґрунтованість обмежень останніх може зумовлювати необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (матеріальний аспект).

24. Такий правовий висновок викладено у чисельних рішеннях Великої Палати Верховного Суду, зокрема, в ухвалі від 27 квітня 2021 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).

25. Застосовуючи ці критерії, Велика Палата Верховного Суду не вбачає у правовому питанні, переданому на її розгляд ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 березня 2022 року у справі № 909/1188/21, якісного критерію виключної правової проблеми з огляду на таке.

26. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду сформував правову позицію щодо застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

27. В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

28. Ця правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду у постановах: від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (провадження № 14-175цс20), від 01 лютого 2022 року у справі № 910/5175/20 (провадження № 12-38гс21), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (провадження № 12-58гс21).

29. Добросовісність є однією з засад цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України). Встановлення недобросовісності дій сторін правовідносин чи їх суперечливої поведінки є правовим висновком суду виходячи з встановлення фактичних обставин конкретної справи. Повноваження суду щодо оцінки доказів є тим процесуальним механізмом, який дозволяє суду оцінити добросовісність дій сторін та встановити суперечливість їх поведінки. Тому не можна стверджувати про відсутність процесуальних механізмів вирішення правової проблеми щодо оцінки суперечливої поведінки обох сторін правовідношення, яка б зумовлювала необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (процесуальний аспект). Також у цій справі касаційний суд не зазначив про наявність обмежень фундаментальних прав і свобод, неефективність матеріальних гарантій їх реалізації, охорони та захисту які б зумовлювали необхідність використання повноважень Великої Палати Верховного Суду (матеріальний аспект виключної правової проблеми).

30. Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

31. З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність у справі № 909/1188/21 виключної правової проблеми, вирішення якої необхідно для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а відтак про відсутність підстав для її прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

32. Отже, справу № 909/1188/21 разом із касаційною скаргою та клопотанням позивача слід повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для подальшого розгляду в порядку частини шостої статті 303 ГПК України.

Керуючись статтями 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

У Х В А Л И Л А:

Справу № 909/1188/21 (провадження № 12-18гс23) за касаційною скаргою Товариства з обмеженою від відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12 грудня 2022 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2022 року із урахуванням ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2022 року про виправлення описки за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден» до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення та запису про державну реєстрацію та визнання права власності повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачка Л. Й. Катеринчук
СуддіЮ. Л. ВласовГ. Р. Крет
І. В. Григор`єваЛ. М. Лобойко
М. І. ГрицівС. Ю. Мартєв
Д. А. ГудимаК. М. Пільков
Ж. М. ЄленінаО. Б. Прокопенко
І. В. ЖелєзнийО. М. Ситнік
О. С. ЗолотніковІ. В. Ткач
Л. Ю. КишакевичО. С. Ткачук
В. С. КнязєвВ. Ю. Уркевич
Т. А. Чумаченко