ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023м. ДніпроСправа № 904/897/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Приватного акціонерного товариства "Енергоресурси" (Дніпропетровська обл., м.Нікополь)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО Титан Україна" (Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, смт Солоне)

про стягнення заборгованості

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Енергоресурси" звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО Титан Україна" про стягнення грошових коштів в загальному розмірі 190579,64грн, з яких 113851,74грн основного боргу, 67325,05грн пені, 9402,85грн інфляційних втрат. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за типовим договором №17-9072 від 01.01.2019 про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року. У зв`язку з неналежним виконанням позивач нараховує та заявляє до стягнення з відповідача пеню та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з не виконанням позивачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.03.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява №14-90 від 23.02.2023 про усунення недоліків, яка була відправлена засобами поштового зв`язку 28.02.2023. До заяви позивачем надано докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/897/23 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18.05.2023.

15.05.2023 до канцелярії суду засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшло клопотання від 15.05.2023 про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 18.05.2023 сторони не забезпечили явку своїх представників, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач не надав відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.06.2023.

Відповідач відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Ухвали суду від 03.03.2023, 21.04.2023, 18.05.2023 направлялися на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Україна, 52400, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, селище міського типу Солоне, вулиця Гагаріна, будинок 26.

Однак, поштові конверти з ухвалами суду від 03.03.2023, 21.04.2023, були повернуті працівниками поштового зв`язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 100-103, 111-114 том 1).

Разом з цим, матеріали справи містять довідки про доставку електронного листа, якими підтверджується, що зазначені ухвали суду були доставлені до електронної скриньки відповідача (а.с. 87, 96, 99, 110 том 1).

Відповідно до частин 3 та 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч. 5 ст. 242 ГПК України).

Частиною 11 статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4);

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 180 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою та які повернулися до суду у зв`язку з її неотриманням адресатами, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

З огляду на правильність наявної в матеріалах справи адреси відповідача, враховуючи вищевикладені обставини, а також термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку і її повернення до суду "за закінченням терміну зберігання", суд дійшов висновку, що останнім днем строку для подання відзиву на позов необхідно вважати 10.05.2023, оскільки 25.04.2023 - день проставлення поштової відмітки про причину повернення конверту, яким направлялось відповідачу ухвалу суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за якою було зобов`язано надати відповідача відзиви на позов.

Станом на 01.06.2023 відповідач відзив на позов не надав.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

У судове засідання 01.06.2023 відповідач, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, а також обізнаність відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 01.06.2023 проголошені вступна та резолютивна частина рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

01.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Енергоресурси" (далі власник мереж, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВСМПО Титан Україна" (далі споживач, відповідач) було укладено типовий договір №17-9072 про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору власник мереж надає споживачу послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, а споживач здійснює оплату за надані на межі балансової належності електромереж послуги згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є невід`ємними частинами.

Пунктом 2.1 договору, окрім іншого визначено, що споживач зобов`язується виконувати умови цього договору, здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електромереж згідно з порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (додаток 1 до цього договору).

Вимірювання та облік активної та реактивної електричної енергії у споживача, струмоприймачі якого приєднані до електричних мереж власника мереж, здійснюється згідно з вимогами Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №3.11, та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) /п. 4.1 договору/.

Розрахунковим вважається період з 01 числа розрахункового місяця до такого ж числа наступного місяця (п. 4.4 договору).

Розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформлюється згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (п. 4.5 договору).

Відповідно до п. 5.3 договору у разі внесення платежів, передбачених пунктом 2.2 глави 2 цього договору, з порушенням термінів (строків) споживач сплачує власнику мереж пеню в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається в розрахунковому документі окремим рядком.

Цей договір укладається строком на один рік, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку одна із сторін не повідомить іншу сторону про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін (строк) за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, встановленому чинним законодавством (п. 7.1 договору)

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, типовий договір №17-9072 від 01.01.2019 про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії був чинним протягом відповідного періоду.

Сторонами до договору підписано додаток 1 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» (далі порядок) /а.с. 26-32 том 1/.

Відповідно до п. 39 Порядку споживач, електроустановки якого приєднані до мереж, що належать власнику мереж, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок власника мереж на протязі 10 (десяти) календарних днів після закінчення розрахункового місяця. Умови участі цих споживачів у добовому регулюванні балансів реактивної потужності в електричних мережах власника мереж у разі потреби також зазначаються в цьому договорі. Споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж, що належать власнику мереж, вносять плату за перетікання реактивної електроенергії на поточний рахунок власника мереж відповідно до умов договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії. Кошти, отримані власником мереж як плата за перетікання реактивної електроенергії, мають використовуватися власником мереж виключно на впровадження технологічних заходів на вирішення питань з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, спрямованих на забезпечення електромагнітної збалансованості електроустановок на межі балансової належності.

Також, між сторонами підписано додаток 2 та додаток 3 до договору (а.с. 33-38 том 1).

На виконання умов договору, позивач у період з лютого по грудень 2022 року надав відповідачу послуги з забезпечення перетікання реактивної електричної енергії загальною вартістю 113851,74грн, що підтверджується рахунками та актами наданих послуг (а.с. 45-55, 56-66 том 1).

Відповідач за послуги з забезпечення перетікання реактивної електричної енергії за період з лютого по грудень 2022 року не сплатив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 113851,74грн.

Як зазначає позивач, на адресу відповідача листом №14-35 від 25.01.2023 було направлено вимогу та розрахункові документи за відповідні періоди (рахунки за послуги з перетікань реактивної електричної енергії, акти про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної енергії) /78-81 том 1/.

Рахунки відповідач не оплатив. Підписані акти на адресу позивача не направив. Зауваження щодо вартості наданих послуги з перетікання реактивної енергії у спірний період відповідач також не направляв.

Несплата відповідачем заборгованості з оплати за надані послуги з забезпечення перетікання реактивної електричної енергії у загальній сумі 113851,74грн і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням сторонами договірних зобов`язань щодо надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії та з їх оплати.

Взаємовідносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, до яких, зокрема, належать оператор системи розподілу та споживач, визначені Правилами роздрібного ринку електроенергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі Правила, ПРРЕЕ).

Згідно з пунктом 4.1 Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Розподіл електричної енергії та забезпечення перетікання реактивної електричної енергії за своєю сутністю є послугами, що надаються оператором системи розподілу.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до положень частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом пункту 4.33 ПРРЕЕ споживачі, які відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, зобов`язані здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживачів, відповідно до умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який може бути додатком до договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії.

Наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі наданих послуг підтверджується факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання відповідачу послуг з перетікання реактивної електричної енергії у період із лютого по грудень 2022 року, у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання з оплати цих послуг у порядку, визначеному умовами типового договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом пункту 39 додатку 1 до договору та пункту 2.2 договору відповідач повинен був здійснити остаточну оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії на протязі 10 (десяти) календарних днів після закінчення кожного розрахункового місяця.

Доказів вручення відповідачу (отримання ним) рахунків на оплату наданих у зазначений період послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії матеріали справи не містять.

Проте, рахунок на оплату за своєю правовою природою не є первинним документом, що фіксує здійснення певної господарської операції, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти.

Тож, з огляду на дати формування позивачем рахунків та актів приймання-передачі наданих у період з лютого по грудень 2022 року послуг, які містять інформацію щодо обсягу та вартості наданих послуг компенсації перетікання реактивної електричної енергії, та з урахуванням умов пункту 39 додатку 1 до договору, пункту 2.2 договору про надання послуг із компенсації перетікань реактивної електричної енергії, строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати є таким, що настав.

Докази повної оплати відповідачем послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, наданих йому позивачем у період з лютого по грудень 2022 року, у матеріалах справи відсутні.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати за надані послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у загальній сумі 113851,74грн.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню згідно з п. 5.3 договору в розмірі 67325,05грн, інфляційні втрати 9402,85грн, які розраховані на підставі ст. 625 ЦК України (розрахунок - а.с. 4, 5 том 1).

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3 договору у разі внесення платежів, передбачених пунктом 2.2 глави 2 цього договору, з порушенням термінів (строків) споживач сплачує власнику мереж пеню в розмірі 0,5% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається в розрахунковому документі окремим рядком.

Заявлена позивачем пеня розрахована у загальній сумі 67325,05грн за загальний період з 11.03.2022 по 10.02.2023.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені судом встановлено, що він здійснений без урахування наступних положень законодавства.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Штрафними санкціями, в силу статті 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частинами 4, 6 зазначеної статті Кодексу передбачено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Поняття неустойки визначено статтею 549 Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з преамбулою вказаного Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" він регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 907/65/18 та від 20.01.2022 у справі № 910/20734/20).

З огляду на викладене, з урахуванням дати виникнення у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем та меж позовних вимог, правомірними є позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 16864,44грн за загальний період з 11.03.2022 по 10.02.2023, з яких:

- 892,91грн за період з 11.03.2022 по 10.08.2022 із заборгованості у сумі 6353,09грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за лютий 2022 року;

- 3743,06грн за період з 12.04.2022 по 10.09.2022 із заборгованості у сумі 22619,51грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за березень 2022 року;

- 844,50грн за період з 11.05.2022 по 10.10.2022 із заборгованості у сумі 4428,79грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за квітень 2022 року;

- 1282,08грн за період з 11.06.2022 по 10.11.2022 із заборгованості у сумі 6117,12грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за травень 2022 року;

- 3201,96грн за період з 12.07.2022 по 10.12.2022 із заборгованості у сумі 15377,84грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за червень 2022 року;

- 1378,50грн за період з 11.08.2022 по 10.01.2023 із заборгованості у сумі 6577,16грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за липень 2022 року;

- 1597,06грн за період з 13.09.2022 по 10.02.2023 із заборгованості у сумі 7720,88грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за серпень 2022 року;

- 1422,07грн за період з 11.10.2022 по 10.02.2023 із заборгованості у сумі 8439,95грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за вересень 2022 року;

- 1050,72грн за період з 11.11.2022 по 10.02.2023 із заборгованості у сумі 8337,26грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за жовтень 2022 року;

- 553,71грн за період з 13.12.2022 по 10.02.2023 із заборгованості у сумі 6736,85грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за листопад 2022 року;

- 897,87грн за період з 11.01.2023 по 10.02.2023 із заборгованості у сумі 21143,29грн за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії за грудень 2022 року.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем також заявлено до стягнення інфляційні втрати розраховані у загальній сумі 9402,85грн за загальний період з березня по грудень 2022 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат, судом порушень не встановлено.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення заборгованості в загальній сумі 140119,03грн, з якої: 113851,74грн основна заборгованість, 16864,44грн пеня, 9402,85грн інфляційні втрати. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір покладається на відповідача у сумі 2101,79грн (140119,03 х 2858,70/190579,64 = 2101,79грн).

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Енергоресурси" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО Титан Україна" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 190579,64грн, з яких 113851,74грн основного боргу, 67325,05грн пені, 9402,85грн індексу інфляції - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО Титан Україна" (52400, Дніпропетровська обл., смт. Солоне, вул. Гагаріна, буд. 26, ідентифікаційний код 36096221) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергоресурси" (53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, просп. Трубників, буд. 56, ідентифікаційний код 31802573) 113851,74грн основної заборгованості, 16864,44грн пені, 9402,85грн інфляційних втрат та 2101,79грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСМПО Титан Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергоресурси" пені у сумі 50460,61грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 12.06.2023.

Суддя В.О. Татарчук