ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.05.2023 Справа №905/660/22

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрідат Одеса", м. Одеса, код 36110921,

до Науково-виробничого приватного малого підприємства "Промтехконструкція", м. Краматорськ Донецької області, код 23177528,

про стягнення 411 241,00 грн,

за участію представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мітрідат Одеса" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Науково-виробничого приватного малого підприємства "Промтехконструкція" про стягнення заборгованості за Договором про транспортно-експедиторські послуги №122505211 від 25.05.2021 в розмірі 411 241,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вказаним договором в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.08.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрідат Одеса" до Науково-виробничого приватного малого підприємства "Промтехконструкція" про стягнення 411 241,00 грн залишено без руху. Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків.

30.08.2022 на електронну адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, в якій позивачем вказано, що заборгованість за рахунком №71270 від 17.12.2021 на суму 43 880,80 грн була оплачена відповідачем 15.02.2022, у зв`язку з чим сума основної заборгованості складає 255 434,66 грн. До заяви позивачем додано уточнену позовну заяву, в якій приведено її у відповідність до вимог ухвали суду від 19.08.2022. В уточненій позовній заяві позивачем зазначено, що загальний розмір заборгованості складає 411 241,00 грн, з якого 255 434,66 грн - сума основної заборгованості, 40 765,79 грн - пені, 24 563,71 грн - відсотків за користування грошовими коштами та 90 476,84 грн - відшкодування курсових різниць.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/660/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрідат Одеса" до Науково-виробничого приватного малого підприємства "Промтехконструкція" про стягнення 411 241,00 грн. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження справи без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи, в тому числі відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, судом, у зв`язку із зупиненням поштових відправлень з 22.02.2022 у господарському суді Донецької області (розпорядження від 21.02.2022), копії ухвали суду від 05.09.2022 було направлено на електрону адресу позивача - та на електронні адреси відповідача - та ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, судом додатково було передано сторонам відповідні телефонограми.

12.10.2022 на електронну пошту суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву та заява про поновлення процесуальних строків.

18.10.2022 до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву із заявою про поновлення процесуальних строків в паперовій формі. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що позивач виставив рахунки на оплату послуг з експедирування з порушенням умов спірного договору та чинного законодавств, оскільки сторони не домовились про ціну та порядок визначення розміру витрат позивача при перевезенні вищевказаної партії вантажу, не підписали Додаткову угоду у порядку, визначеному спірним договором та законодавством. Вказує, що сторонами не була визначена така істотна умова договору як ціна та механізм її визначення, а позивачем у позові не надано жодного обґрунтування сумам, виставленим у рахунках на оплату, які були направлені відповідачу. Також вказує, що факт надання послуг позивачем не підтверджений, оскільки акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.10.2021 №3985 та від 17.12.2021 №3986 підписані особою, яка не наділена відповідними повноваженнями. А тому, на думку відповідача, експедиторські послуги, вартість яких вимагає стягнути позивач, не були прийняті відповідачем за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) у порядку, встановленому договором та законодавством. Крім того, зазначає, що вага доставленого вантажу не відповідає вазі, визначеній у контракті на закупку товару та супровідних транспортних документах, а позивачем не було надано пояснень щодо коригування вартості послуг з транспортування вантажу у зв`язку із зменшенням його ваги. Оскільки відповідач не погоджується з вимогами щодо стягнення основної заборгованості, вимоги щодо стягнення штрафних санкцій, річних відсотків та відсотків за користування чужими грошовими коштами, а також відшкодування курсових різниць відповідач також вважає протиправними та вказує на невідповідність розрахунків таких нарахувань чинному законодавству.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.10.2022 поновлено Науково-виробничому приватному малому підприємству "Промтехконструкція" строк для подання відзиву. Прийнято до розгляду поданий відповідачем відзив на позовну заяву. Встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив - 5 днів з дня отримання даної ухвали.

01.11.2022 у встановлений судом строк від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не погоджується з обставинами, викладеними відповідачем у відзиві на позов. Стосовно не укладення додаткової угоди зазначає, що в матеріалах справи є докази, що свідчать про погодження відповідачем умов перевезення та навіть його часткову оплату, а саме факт отримання відповідачем вантажу, що підтверджується СМR №10367 від 16.12.2021 та коносамент №QDLSEC210900895, факт часткової оплати наданих послуг, що підтверджується платіжним дорученням №5188 від15.02.2022, гарантійний лист відповідача про оплату заборгованості в строк до 28.02.2022 та факт прийняття відповідачем податкової накладної №178 від 16.12.2021. Стосовно підписання актів здачі-приймання робіт неналежною особою позивач зазначає, що такі акти були направлені позивачем відповідачу у вигляді електронного документу за допомогою системи М.Е.Dос, про що свідчить відмітка на акта «Документ доставлено контрагенту». Оскільки такі акти не були підписані відповідачем та ним не надано мотивованої відмови від їх підписання, то вказані акти вважаються підписаними відповідачем в силу п. 4.8 спірного Договору. Стосовно невідповідності ваги вантажу зазначає, що умовами Договору не передбачено обов`язку позивача здійснювати контрольне зважування вантажу, таким чином позивач не несе відповідальності за його вагу та не повинен здійснювати перерахунок вартості наданих послуг з транспортування вантажу. Вказує, що відповідачем було з`ясовано, що вага вантажу не відповідає супровідним документам з вини китайського постачальника товару.

10.11.2023 на електронну адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив.

17.11.2023 до суду засобами поштового зв`язку надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив в паперовій формі, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В запереченнях відповідач наполягає на тому, що сторонами не було погоджену ціну послуг та вказує на необґрунтованість вартості наданих позивачем послуг, виставлених у рахунках на оплату. Щодо підписання актів здачі-приймання послуг зазначає, що факт надсилання таких актів у системі електронного документообігу не може свідчити про їх підписання та погодження уповноваженими особами відповідача без фактичного накладення електронного підпису такими особами. Щодо посилання позивача на факт прийняття відповідачем податкової накладної №178 від 16.12.2021,зазначає, що така декларація формується, підписується та надсилається до ЄРПН саме позивачем, при цьому відповідач позбавлений впливати на формування такого електронного документа, тому такий документ не може свідчити про погодження ціни послуг. Вказує, що відповідач не заперечує факт надання послуг позивачем, проте спір виник стосовно цін таких послуг з урахуванням експедирування вантажу у розмірі, який в 2 рази менший за заявлений.

Суд зазначає, що заперечення відповідача на відповідь на відзив подані відповідачем з порушенням строку, встановленого судом в ухвалі від 05.09.2022. Так, відповідь на відзив отримано відповідачем 03.11.2022, таким чином строк на подання заперечень до 08.11.2022 включно. Подані до суду заперечення направлені на електронну адресу суду 10.11.2022 та передані до відділення поштового зв`язку 11.11.2022, тобто з порушенням строку.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.03.2023 продовжено відповідачу строк на подачу заперечень на відповідь на відзив до моменту їх фактичного подання. Зобов`язано позивача в строк до 14.04.2023 надати до суду письмове обґрунтування порядку формування визначеної позивачем у рахунку на оплату № 69566 від 30.11.2021 та в Акті здачі-приймання робіт (надання послуг) №3985 від 16.12.2021 ціни (вартості) наданих послуг; докази виставлення (направлення) відповідачу рахунку на оплату № 69566 від 30.11.2021 у спосіб, передбачений умовами договору № 122505211 від 25.05.2021. Зобов`язано відповідача в строк до 14.04.2023 надати до суду письмове обґрунтування розміру можливої розумної плати за надані позивачем послуги.

07.04.2023 позивачем надано до суду через систему "Електронний суд" додаткові пояснення, в яких позивач стосовно порядку формування визначеної позивачем у рахунку на оплату № 69566 від 30.11.2021 та в Акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3985 від 16.12.2021 ціни (вартості) наданих послуг зазначає, на виконання умов Договору позивачем були оплачені рахунки третіх осіб, які залучалися в процесі виконання зобов`язань за Договором, та відповідно дзеркально перевиставлені рахунки відповідачу для оплати. Зокрема, позивачем було оплачено морський фрахт за маршрутом Ціндао (Китай) - ЧРП (Україна), що підтверджується коносаментом №MEDUQZ589126, в розділі "Description of Packages and Goods" якого зазначено "Freight Prepaid", що перекладається "Фрахт передплачено". Також позивач наполягає на тому, що відповідач погодив вартість послуг, здійснивши часткову оплату наданих послуг, прийнявши податкову накладну №178 від 16.12.2021 та надавши письмову гарантію про зобов`язання оплатити заборгованість до 28.02.2022. Крім того, в поясненнях позивач зазначає, що виставлення рахунків та додатків до рахунків здійснювалось у вигляді електронного документа та допомогою системи M.E.Doc по електронній пошті, на підтвердження чого надає рахунки з відповідними відмітками.

17.04.2023 відповідачем надано до суду клопотання про долучення додаткових письмових пояснень до матеріалів справи, в яких відповідач зазначає, що на його думку, вартість експедиторських послуг повинна бути зменшена пропорційно зменшенню ваги вантажу, який фактично був доставлений. Так, згідно Договору та транспортних документів позивач повинен був доставити вантаж вагою 25 600 кг, а доставив по факту вантаж вагою 12 982 кг, а тому вартість експедиторських послуг, наданих позивачем, повинна бути зменшена за формулою: (вартість морського фрахту за 25600 кг. + вартість автомобільної доставки за 25600 кг.) / (вага вантажу згідно договору / вага фактично доставленого вантажу) - (255 434,66 грн.+ 43 880,80 грн.)/(25 600кг./12 982кг.) = 299 315,46/1,97 = 151 936,78 грн. Отже, можлива розумна плата за надані позивачем послуги може складати 151 936,78 грн. Крім того, відповідач в клопотанні просить суд врахувати всі заперечення, надані відповідачем у відзиві на позов, щодо розміру виставлених позивачем позовних вимог.

Враховуючи те, що сторони подали заяви по суті справи, то сторони є такими, що належним чином обізнані про наявність даного спору в суді та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд вважає, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Одночасно, суд дійшов висновку про необхідність з`ясування питань, які виникли під час розгляду справи, в сторін у судовому засіданні, у зв`язку з чим ухвалою суду від 05.05.2023 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.05.2023 року о 12:15 год.

У призначене судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені ухвалою суду.

Ухвала суду направлялась позивачу в його особистий кабінет в системі Електронний суд. Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 05.05.2023 надіслана одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Мітрідат" в його електронний кабінет 05.05.2023 о 19:18 год.

Відповідачу ухвала суду направлялась на електронну адресу , яка була повідомлена відповідачем у заявах по суті спору. Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 05.05.2023 доставлена до вищевказаної електронної скриньки Науково-виробничого малого приватного підприємства "Промтехконструкція" 05.05.2023.

16.05.2023 від відповідача засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за його відсутності.

Від позивача заяв або клопотань не надходило, представником позивача в телефонному режимі повідомлено про неможливість направлення клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача засобами електронного зв`язку та про неможливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд вважає, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що сторонами надані обґрунтування своїх позицій по справі та всі докази, враховуючи введення в країні воєнного стану, тривалість розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, нестабільність Інтернет зв`язку та відсутність енергопостачання по декілька годин 29.05.2023 та 30.05.2023 через аварійні відключення електроенергії, суд вважає, що в даному випадку неявка позивача та не надіслання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду, а справа підлягає вирішенню по суті.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 248 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України, а також тим, що відповідач зареєстрований у м. Маріуполі, яке є тимчасово окупованим.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. На даний час Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

25 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мітрідат Одеса" (Експедитор) та Науково-виробничим приватним малим підприємством "Промтехконструкція" (Клієнт) укладено Договір № 122505211 про транспортно-експедиторські послуги (Далі - Договір), відповідно до умов якого Експедитор зобов`язується за відповідну плату від імені та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиторське обслуговування з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним та авіаційним транспортом, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів, по території України та за її межами а також перевезення у великовантажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень (далі - ТЕО).

За цим Договором ТЕО надається Клієнту при експортних, імпортних, внутрішніх, транзитних перевезеннях, територією інших держав або внутрішніх перевезеннях територією України (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.3 Договору сторони погодили, що на кожну партію вантажу, що перевозиться, підписується Додаткова угода до Договору, в якій фіксуються умови надання транспортно-експедиторських послуг. Додаткова угода до Договору є невід`ємною частиною цього Договору. У разі виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за цим Договором, пріоритетними є умови, зазначені в Додатковій угоді до Договору.

Відповідно до п. 1.5 Договору відносини сторін щодо Договору регламентуються Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність" №1955-ІV від 01.07.2004 (з наступними змінами та доповненнями), Цивільним та Господарським кодексами України та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з п. 2.1.1 Договору експедитор зобов`язується за дорученням, рахунок та плату клієнта забезпечувати ТЕО, а також організацію перевезення вантажів клієнта морським, залізничним, автомобільним, авіаційним транспортом, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів по території України та за її межами, а також надавати інші послуги, необхідні для виконання доручення клієнта.

Відповідно до п.2.1.2 Договору експедитор укладає від свого імені договори та інші угоди у взаємовідносинах з перевізниками, складськими господарствами, судноплавними компаніями/їх агентами, портами, залізничними станціями, аеропортами, державними органами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, у зв`язку з перевезенням, перевалкою ТЕО і декларуванням вантажів клієнта для виконання своїх зобов`язань за цим договором.

У пункті 2.1.4 Договору сторони погодили, що експедитор оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб самостійно з подальшим відшкодуванням понесених витрат за рахунок клієнта (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб), тільки після їх попереднього узгодження з клієнтом. За рахунок коштів клієнта оплачує збори та інші обов`язкові платежі

Умовами п. 3.2.2 Договору сторони погодили, що клієнт зобов`язується заздалегідь надати експедитору заявку на надання ТЕО не менше ніж за 5 робочих днів до заявленої дати готовності вантажу до відвантаження/прийому з точним зазначенням всіх умов перевезення. Заявка повинна містити такі дані: маршрут перевезення, опис вантажу (найменування, код ТН ЗЕД, загальна вага нетто, загальна вага брутто,) вид і спосіб упаковки, кількість вантажних місць, розміри і вага одного вантажного місця, найменування вантажовідправника, вантажоодержувача та їх адреси, прізвище, ім`я, по батькові відповідального за відвантаження/приймання вантажу представника вантажовідправника/вантажоодержувача і засоби зв`язку з ним, місце, дату і час завантаження/доставки вантажу, інструкції з оформлення товарно-транспортної документації, особливі умови перевезення кожної партії вантажу, відомі клієнту (при необхідності). Перелік інформації, що надається та міститься в заявці, не є вичерпною і може бути доповнена Клієнтом та Експедитором на їх розсуд.

Пунктом 3.2.7 Договору сторони погодили, що Клієнт зобов`язується, зокрема, вчасно оплачувати послуги.

Відповідно до п. 4.1 Договору вартість послуг зазначається в рахунку Експедитора.

Оплата виконаних послуг Експедитору, а також додаткові витрати, затрати та інші платежі, здійснені Експедитором в інтересах Клієнта і пов`язані з виконанням цього Договору, оплачуються Клієнтом відповідно до чинного законодавства України у національній валюті України, гривні, на підставі виставленого Експедитором рахунку протягом 3 банківських днів з часу пред`явлення рахунку в електронній формі, шляхом переказу вказаних у рахунку сум на поточний рахунок Експедитора, якщо інші умови сторони не погодять у Додатковій угоді (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору експедитор оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб з коштів за рахунок і за дорученням клієнта (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб). Кошти, що надійшли на рахунок експедитора від клієнта, не переходять у його власність та не є виручкою, а вважаються транзитними для подальших виплат перевезення та інших послуг третіх осіб (портів, перевізників, брокерів, тощо).

Згідно з п. 4.4 Договору усі витрати та винагороди Експедитора, які пов`язані з виконанням робіт/послуг згідно Договору визначаються в Додатковій угоді до цього Договору у доларах США та сплачуються Клієнтом в національній валюті України (гривні) згідно офіційного курсу НБУ на дату виставленого рахунку. Комісію банку сплачує клієнт.

Сторони погоджуються, що Експедитор має право надати Клієнту для сплати додатковий рахунок, пов`язаний з додатковими витратами, який підлягає сплаті протягом 3 днів з моменту його виставлення Експедитором. Додатковими витратами вважаються: понаднормове зберігання обладнання, демередж, штрафи, курсова різниця, якщо вони виникають на час фактичної сплати Клієнтом рахунку. У разі коригування офіційного курсу НБУ до долара США більше 3% Експедитор залишає за собою право надати Клієнту додатковий рахунок на відповідну суму (п. 4.5 Договору).

За умовами п. 4.8 Договору сторони домовилися використовувати при виконанні умов цього Договору електронні документи (акти про надання послуг (далі - акт), рахунки, додатки до рахунків) для підтвердження описаних в них господарських операцій.

Електронний документ повинен бути створений (оформлений), підписаний за допомогою електронного цифрового підпису (надалі - ЕЦП) і переданий однією стороною Договору іншій стороні за допомогою системи М.Е.Dос у відповідності до вимог чинного законодавства України, в тому числі ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 № 851-ІV та ЗУ "Про електронні довірчі послуги" від 05.10.2017 № 2155-VІІІ.

Сторони домовилися, що електронний документ має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, може бути представлений в суд в якості належних доказів (в роздрукованому вигляді з системи) і визнається рівнозначним оригінальному документу. У свою чергу, ЕЦП за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису уповноваженої особи Експедитора або Клієнта. Підтвердження передачі електронного документа (відправка, отримання і т.д.) вважається належним підтвердженням фактичного прийому-передачі такого документу уповноваженими особами сторін і не вимагає додаткового доказування.

Акт (акти) направляється Експедитором Клієнту у вигляді електронного документа за допомогою системи М.Е.Dос після завершення надання послуг Клієнт зобов`язаний протягом 5 робочих днів підписати електронний документ. Акт вважається підписаним і вступає в силу з моменту його оформлення Клієнтом з використанням ЕЦП та направленням Експедитору. Акт вважається підписаним і вступає в силу також у випадках, коли він був підписаний Експедитором і спрямований Клієнту, але протягом 5 робочих днів не був підписаний Клієнтом і не було надано письмової відмови від його підписання.

Виставлення рахунків та додатків до рахунків здійснюється Експедитором у вигляді електронного документа за допомогою системи М.Е.Dос по електронній пошті у терміни та в порядку, передбаченому Договором. Рахунки підлягають сплаті Клієнтом відповідно до п. 4.2 цього Договору. Реєстрація податкової накладної здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 4.11 Договору у разі порушення Клієнтом строків здійснення розрахунків за цим Договором, Клієнт сплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє за весь період прострочення оплати, за кожен день прострочення, від суми, оплату якої прострочено. У разі порушення Клієнтом строків здійснення розрахунків більш ніж на 10 календарних днів, Клієнт сплачує Експедитору суму заборгованості з урахуванням 15% річних за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з умовами п. 4.12 Договору сторони дійшли згоди про те, що до вимог про сплату пені, яка нараховується за порушення строків здійснення розрахунків за цим договором, застосовується строк позовної давності в 3 роки, а також що пеня, яка підлягає стягненню за порушення зобов`язань за цим Договором, нараховується за весь період прострочення виконання відповідного зобов`язання, починаючи з дня порушення строку виконання зобов`язання та закінчуючи днем повного виконання відповідного зобов`язання.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2021 року. Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 календарних днів до закінчення дії Договору не направить письмове повідомлення іншій стороні про його розірвання (п. 9.1 Договору).

Суд зазначає, що вказаний Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що, за умовами цього договору, свідчить про набрання ним чинності.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору Експедитором були надані послуги з експедирування (отримання та доставку кінцевому отримувачу) вантажу, що прибув на адресу Клієнта в контейнері № САІU3054194 по коносаменту № QDLSEC 210900895 в Чорноморський рибний порт (далі - ЧРП).

16.12.2021 контейнер з вантажем було перевезено до місця призначення перевізником ТОВ "Топтрак" та отримано представником Клієнта, що підтверджується СМR №10367. З метою відшкодування Клієнтом витрат наданих послуг Експедитором на адресу Клієнта були надіслані Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.12.2021 року № 3985, вартість наданих експедитором послуг в сумі 255 434,66 грн (з врахуванням ПДВ); Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 17.12.2021 року № 3986, вартість наданих експедитором послуг в сумі 43 880,80 грн. (з врахуванням ПДВ); рахунок на оплату від 30.11.2021 року № 69466 на суму 255 434,66 грн. (за морський фрахт за маршрутом порт Ціндао (Китай) - ЧРП (Україна); рахунок на оплату від 17.12.2021 року за № 71270 на суму 43 880,80 грн. (за автодоставку вантажу за маршрутом ЧРП - м. Крамоторськ; вантажно-розвантажувальні роботи; додаткові витрати (внутрішньопортові та термінальні витрати, оформлення документів) та транспортно-експедиторські послуги). Однак, Клієнтом не було здійснено оплату послуг з транспортно-експедиторського обслуговування вантажу відповідно до умов Договору, внаслідок чого виникла заборгованість за Договором у розмірі 255 434,66 грн.

Несвоєчасне та неповне виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом про стягнення заборгованості та нарахованих на неї 40 765,79 грн - пені, 24 563,71 грн - відсотків за користування грошовими коштами та 90 476,84 грн - відшкодування курсових різниць.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За вимогами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Спірні правовідносини сторін за своєю правовою природою є відносинами з надання послуг транспортного експедирування, пов`язаних з перевезенням вантажу, що регулюються Главою 32 Господарського кодексу України, Главою 65 Цивільного кодексу України та Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Статтею 316 ГК України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 189 Господарського кодексу України ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

У відповідності до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 930 ЦК України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Статтею 931 ЦК України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначені Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що транспортно-експедиторська діяльність це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (ч.1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

З наданих документів вбачається, що позивач надав відповідачу послуги експедирування (отримання та доставку кінцевому отримувачу) вантажу, а саме із порту Ціндао, Китайська Народна Республіка (Qindao, China) до Чорноморського рибного порту, Україна, а потім до м. Краматорськ, де товар був отриманий відповідачем.

Факт надання таких послуг підтверджується відповідачем, але зазначається про те, що товар доставлений не в повному обсязі та сторонами не було погоджено ціну наданих позивачем послуг.

За умовами Договору № 122505211 про транспортно-експедиторські послуги від 25.05.2021 на кожну партію вантажу, що перевозиться, підписується Додаткова угода до Договору, в якій фіксуються умови надання транспортно-експедиторських послуг. Додаткова угода до Договору є невід`ємною частиною цього Договору. У разі виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за цим Договором, пріоритетними є умови, зазначені в Додатковій угоді до Договору.

Доказів підписання Додаткової угоди щодо надання позивачем відповідачу послуг з експедирування, які є спірними, матеріали справи не містять, жодна із сторін не посилається на наявність відповідної додаткової угоди. Крім того, до матеріалів справи не додана і відповідна заявка відповідача на спірні послуги, що передбачено п. 3.2.2 Договору.

Відповідно до даних коносаменту № QDLSEC 210900895 із порту Ціндао, Китайська Народна Республіка (Qindao, China) до Чорноморського рибного порту, Україна (Chornomorsk, Ukraine) на судні MSC MINA FJ140W було перевезено Контейнер №САІU3054194 із вантажем - рулони зі сталі (Hot roll coil steel grade 45 (GB/T711-2017) with chemical pickling, with cut to stripes, 110*3, 105*3, 85*3, 65*3, 55*3) в кількості 25600 кілограм. Суд звертає увагу на те, що вказаний коносамент повністю заповнений англійською мовою, перекладу такого коносаменту суду не надано. З вказаного коносаменту суд не вбачає, що в ньому визначена вартість морського фрахту в сумі 255 434,66 грн або еквівалентно в іншій валюті.

Позивач в додаткових пояснення, що надані на вимогу суду, вказує, що ним було оплачено морський фрахт за маршрутом Ціндао (Китай) - ЧРП (Україна), що підтверджується коносаментом № MEDUQZ589126, в розділі "Description of Packages and Goods" якого зазначено "Freight Prepaid", що перекладається "Фрахт передплачено". Копія вказаного коносаменту додана позивачем до пояснень. Суд звертає увагу на те, що вказаний коносамент також повністю заповнений англійською мовою, перекладу такого тексту суду не надано. Крім того, з вказаного коносаменту неможливо встановити, в якій сумі оплачений морський фрахт та що така оплата здійснена саме позивачем.

Інших доказів на підтвердження здійснення оплати морського фрахту Контейнеру № САІU3054194 із вантажем - рулони зі сталі в кількості 25600 кілограм за маршрутом Ціндао (Китай) - ЧРП (Україна) в сумі 255 434,66 грн позивачем не надано.

Так, умовами договору, а саме в п. 2.1.4 передбачено, що експедитор самостійно оплачує послуги третіх осіб, але за попереднім погодженням з клієнтом. При цьому в п. 4. Договору сторони погодили, що експедитор оплачує послуги інших осіб з коштів за рахунок і за дорученням клієнта.

Позивачем не надано належних доказів узгодження з відповідачем вартості наданих спірних послуг з морського фрахту в сумі 255 434,66 грн та отримання доручення на оплату таких послуг.

Позивачем виставлений відповідачу рахунок № 69466 від 30.11.2021 на оплату морського фрахту за маршрутом порт Ціндао (Китай) - ЧРП (Україна) САІU3054194 в сумі 255 434,66 грн, який був направлений відповідачу засобами електронного зв`язку. Однак, сам по собі факт отримання такого рахунку без попереднього погодження вартості послуги не може створювати для відповідача відповідні зобов`язання.

Суд також не приймає як доказ узгодження ціни наданих послуг акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3985 від 16.12.2021, оскільки, по-перше, такий акт з боку відповідача підписаний не уповноваженою особою. Так, з копії вказаного акту вбачається, що з боку відповідача він підписаний електронним підписом Руднєвої Надії Василівни, яка за даними відповідача працює заступником головного бухгалтера. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб та громадських формувань директором відповідача як на дату підписання акту, так і на даний час є Кононова Н.М.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. При цьому, згідно ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Таким чином, директором відповідача є Кононова Н.М., яка мала права підпису документів на підтвердження виконання господарських операцій, доказів наявності відповідних повноважень у Руднєвої Н.В. суду не надано, отже, як вже зазначено судом, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3985 від 16.12.2021 з боку відповідача не підписаний повноважною особою.

По-друге, суд зазначає, що акт приймання-передачі послуг не є документом, який фіксує факт узгодження ціни, такий документ лише підтверджує факт надання відповідних послуг замовнику за попередньо укладеним Договором, акт фіксує той факт, що експедитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором. Акт не є самостійним юридичним документом і є невід`ємною частиною попередньо укладеного Договору.

Згідно з частиною першою статті 626, частиною першою статті 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (частина четверта статті 632 ЦК України).

Суд зазначає, що зміст грошового зобов`язання в структурі господарських договорів набуває предметного виразу через поняття та механізм ціноутворення, адже саме ціна в договорі є тією ланкою волевиявлення сторін зобов`язання, з дією якої пов`язане існування грошового зобов`язання. Ціна визначається як певна сума грошових коштів, які контрагент зобов`язується передати іншому контрагенту за виконання ним своїх зобов`язань за договором.

Діюче законодавство не містить такого терміну та визначення поняття "Договірна ціна", однак, з аналізу діючих норм можна дійти висновку, що договірною є ціна, щодо якої сторони дійшли згоди при укладенні договору як щодо оплати одним контрагентом іншому за виконання взятого на себе останнім зобов`язання. Отже, договірною вважатиметься ціна, щодо розміру якої сторони спільно, обопільно домовилися, й така згода знайшла закріплення у відповідному договорі. Таким чином, критерієм для визначення "договірності" ціни слугуватиме наявність взаємної згоди сторін, яка формується на основі їхнього спільного й вільного волевиявлення.

У спірних правовідносинах відсутні домовленість та погодження обома сторонами ціни (вартості) експедиторських послуг.

Позивач, зокрема, посилається на положення ст. 642 ЦК України та вказує, що з боку відповідача наявні конклюдентні дії щодо погодження вартості послуг третіх осіб. Такими діями позивач вважає часткову оплату послуг, надання гарантійного листа вих. 02/27 від 03.02.2022, прийняття відповідачем податкової накладної № 178 від 16.12.2021.

Однак, суд не погоджується з такою позицією позивача.

Так, позивач посилається на ст. 642 ЦК України, яка передбачає, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Суд зазначає, що вказана норма міститься в главі 53 Цивільного кодексу України "Укладення, зміна і розірвання договору" та стосується саме укладення договору, отже пропозиція має бути надана до укладення договору, після чого іншою стороною можуть бути вчинені певні дії, що свідчать про прийняття пропозиції та укладення договору. В спірних правовідносинах відсутня пропозиція позивача щодо погодження ціни (вартості) послуг до моменту їх надання та відсутнє будь-яке погодження такої ціни з боку відповідача. Вартість наданих послуг була визначена позивачем вже після того, як ним були вчинені дії щодо надання послуги, така послуга вже виконувалась.

Конклюдентні дії в цивільному праві - це дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір. Правочини за допомогою конклюдентних дій можуть відбуватися лише у випадках, якщо законом не встановлений інший спосіб вираження волі стосовно даних правочинів.

З урахуванням того, що договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі та відповідний договір укладений між сторонами, суд вважає посилання позивача на ст. 642 ЦК України безпідставними.

Стосовно посилань позивача на часткову оплату відповідачем отриманих послуг, суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи додана копія рахунку № 71720 від 17.12.2021, в якому позивачем пред`явлено до оплати відповідачу загальної суми 43 880,80 грн за наступні послуги : автодоставка вантажу за маршрутом ЧРП - м. Краматорськ САІU3054194, вантажно-розвантажувальні роботи САІU3054194, додаткові витрати (внутрипортові та термінальні витрати, оформлення документів) та транспортно-експедиторські послуги САІU3054194. Отже, згідно вказаного рахунку позивачем пред`явлено до оплати інші послуги, а не послуги з морського фрахту. Саме вказані в рахунку № 71720 від 17.12.2021 послуги були оплачені відповідачем платіжним дорученням № 5188 від 15.02.2022, що свідчить про погодження вартості послуг, які зазначені в рахунку № 71720 від 17.12.2021, та не може свідчити про погодження відповідачем вартості послуг у сумі 255 434,66 грн з морського фрахту згідно рахунку на оплату № 69466 від 30.11.2021.

Щодо гарантійного листа суд зазначає, що позивачем був направлений на адресу відповідача лист № 1 від 17.01.2022, в якому позивач просив відповідача здійснити оплату послуг згідно рахунків № 69466 від 30.11.2021, № 71720 від 17.12.2021 на загальну суму 299 315,46 грн. Позивачем також була направлена претензія вих. № 2/01-22 від 31.01.2022 на загальну суму 299 315,46 грн, в якій позивачем попереджено про можливість нарахування пені.

На претензію вих. № 2/01-22 від 31.01.2022 відповідачем була надана відповідь вих. № 02/27 від 03.02.2022, в якій вказано, що між відповідачем та китайським постачальником здійснюються переговори з питання недопоставки продукції, відповідач просив продовжити строк погашення заборгованості та зазначив, що в разі визнання китайською стороною вини, він погасить заборгованість перед позивачем.

З вказаної відповіді не вбачається, в якій сумі відповідач визнав наявність заборгованості, а також вказано про оплату послуг лише в разі врегулювання питань з постачальником. В подальшому відповідачем були оплачені послуги в сумі 43 880,80 грн. Отже, лист відповідача вих. № 02/27 від 03.02.2022 не містить погодження з виставленою до оплати вартістю морського фрахту в сумі 255 434,66 грн.

Отримання в своєму кабінеті відповідачем відомостей про те, що позивачем виписана та подана податкова накладна № 178 від 16.12.2021 на послуги з морського фрахту в сумі 255 434,66 грн, також не може свідчити про погодження відповідачем вказаної вартості, оскільки за вказаною операцію зобов`язання з ПДВ складають 0,00 грн, що ніяким чином не впливає як на зобов`язання, так і на право на відшкодування сплаченої суми ПДВ. Врахуванням відповідачем сум ПДВ у складі податкового кредиту могло б підтвердити факт прийняття такої податкової накладної, а за відсутності такого права не можна стверджувати про погодження заявленої вартості послуги.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами укладений Договір № 122505211 про транспортно-експедиторські послуги від 25.05.2021, позивачем надані відповідачу спірні послуги експедирування (отримання та доставку кінцевому отримувачу) вантажу, а саме із порту Ціндао, Китайська Народна Республіка (Qindao, China) до Чорноморського рибного порту, Україна, а потім до м. Краматорськ, однак, відсутні докази узгодження відповідачем вартості послуг з морського фрахту в сумі 255 434,66 грн. Позивачем не надано доказів завчасного повідомлення відповідача про вартість морського фрахту, отримання згоди відповідача на таку вартість, як і не надано доказів здійснення ним оплати на користь третьої особи такої вартості, оскільки лише зазначення в коносаменті про оплату послуг не є доказом оплати саме вказаної суми, також незрозумілим є в якій валюті здійснена оплата. Отже, позивачем не доведено понесення ним витрат на оплату морського фрахту в сумі 255 434,66 грн.

Позивачем не обґрунтовано яким чином була вирахувана та виставлена до сплати саме сума 255 434,66 грн. Суд також не може прийняти пояснення відповідача, які були надані на вимогу суду, що він вважав би справедливою ціною половину від заявленої суми через виявлену ним нестачу товару, оскільки умови договору не передбачають визначення вартості послуг в залежності від різниці, що може існувати між вагою товару, що має бути доставлений, та вагою товару фактично доставленого, а на позивача не покладений обов`язок перевірки такої ваги. Суд також зазначає, що не може визначити вартість морського фрахту в запропонованій відповідачем сумі, оскільки ним ніяким чином не обґрунтована така вартість з урахуванням існуючих цін на ринку, в порівнянні з доставкою аналогічного вантажу в такий самий період тощо, а вказані пояснення надані згідно вимог ухвали суду, в яких відповідач наполягає на позиції, що викладена ним в заявах по суті справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості послуг з морського фрахту в сумі 255 434,66 грн. Суд зазначає, що вимоги щодо стягнення пені, річних та курсової різниці на вказану суму є похідними вимогами, які також не підлягають задоволенню.

Суд додатково зазначає, що позивачем відповідачу був виставлений рахунок № 80385 від 25.07.2022 на оплату курсової різниці за морський фрахт у сумі 88 310,18 грн без ПДВ, за автодоставку вантажу за маршрутом ЧРП - м. Краматорськ у сумі 1 230,71 грн без ПДВ, за вантажно-розвантажувальні роботи в сумі 440,58 грн без ПДВ, за додаткові витрати та транспортно-експедиторські послуги в сумі 134,26 грн без ПДВ, всього із ПДВ 90 476,84 грн.

Умовами договору передбачена можливість коригування ціни в залежності від курсової різниці, у разі коригування офіційного курсу НБУ до долара США більше 3%.

При обґрунтуванні вимог щодо стягнення курсової різниці позивач посилається на ч. 2 ст. 524 ЦК України, якою передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно ч.2 та ч. 3 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Бухгалтерський облік операцій з іноземною валютою ведеться відповідно до вимог Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193 зі змінами та доповненнями. Згідно з п. 4 НП(С)БО 21 валютний курс - установлений Національним банком України офіційний валютний курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни; курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах.

Вартість послуг з морського фрахту визначена самостійно позивачем у сумі 255 434,66 грн, доказів визначення та/або сплати такої вартості в іноземній валюті, зокрема в доларах США, не надано. Позивачем не надано розрахунку заявленої курсової різниці, зокрема, який курс НБУ був врахований позивачем чи на дату оплати ним послуг чи на дату виставлення рахунку або на дату, коли на думку позивача рахунок мав бути оплачений, не зазначено який саме курс врахований станом на дату перерахунку, чи дійсно відбулось зростання курсу на 3%. В позовній заяві не наведено розрахунку курсової різниці.

Крім того, інші послуги, крім морського фрахту, надавались на території України, оплачувались у гривні, не зазначено на яких підставах здійснено нарахування на такі суми курсової різниці, також не обґрунтовано на яку дату здійснено нарахування з урахуванням того, що вказані послуги оплачені 15.02.2022, а рахунок на оплату курсової різниці виставлений 25.07.2022.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення курсової різниці в загальній сумі 90 476,84 грн є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог щодо стягнення пені в сумі 1 295,99 грн, яка нарахована за несвоєчасну оплату послуг загальною вартістю 43 880,80 грн згідно рахунку № 7120 від 17.12.2021, суд зазначає, що матеріали справи також не містять доказів узгодження зазначеної вартості послуг, однак, відповідачем погоджена та визнана така сума, про що свідчить здійснення її оплати 15.02.2022.

З урахуванням положень розділу 4 Договору, в якому передбачений порядок оплати послуг, відповідач мав оплатити такі послуги протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку в електронній формі.

Позивачем надані докази надсилання 17.12.2021 відповідачу рахунку № 7120 від 17.12.2021 в електронному вигляді, отже, відповідач з урахуванням того, що 18.12.2021 та 19.12.2021 були вихідними днями, мав оплатити такий рахунок до 22.12.2021.

В пункті 4.11 Договору сторони передбачили можливість нарахування пені на суму заборгованості з оплати послуг у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє за весь період прострочення оплати, за кожен день прострочення.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, правомірним є нарахування пені на суму 43 880,80 грн за період з 23.12.2021 до 15.02.2022 у загальній сумі 1 252,71 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині суд відмовляє як необґрунтовано нарахована.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення пені в сумі 1 252,71 грн, в задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 18,79 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині судовий збір покладається на позивача.

Суд зазначає, що, враховуючи наявність у суду обмеженої кількості знаків поштової оплати, для вручення сторонам рішення по справі будуть використані альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даного рішення на електронну адресу відповідача та до особистого кабінету в системі «Електронний суд» позивача.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Науково-виробничого приватного малого підприємства "Промтехконструкція" (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дружби, буд. 61, код 23177528) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрідат Одеса" (65082, м. Одеса, вул. Софіївська, буд. 7а, код 36110921) пеню в сумі 1 252,71 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 18,79 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 05.06.2023.

Суддя Т. О. Лобода