ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31 травня 2023 рокуСправа № 921/372/22
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хома С.О.
у справі №921/372/22
про: відкриття провадження у справі про банкрутство (в порядку Книги третьої Кодексу України з процедур банкрутства)
За участю представників сторін:
-кредитора: Гукалюк Назарій Петрович, головний державний інспектор, посвідчення ЦА №017364 від 02.08.2021, Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.12.2021;
-боржника: не з`явився;
-представника боржника: не з`явився;
-розпорядник майна: Винниченко Юрій Валентинович (в режимі відеоконференції).
Суть справи.
09.11.2022 повідомлено про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина», та встановлено строк для звернення до суду з вимогами кредиторів до 08.12.2022.
14.12.2022 на поштову адресу суду до матеріалів справи від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла Заява № без номера від 14.07.2021 (вх№5923 від 19.07.2021) про визнання кредиторських (грошових) вимог, в якій просить суд прийняти заяву та визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» в розмірі 551 932,52 грн.
07.02.2023 через канцелярію суду на виконання вимог суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшло клопотання № без номера від 07.02.2023 до якого додані Письмові уточнення № без номера від 07.02.2023 мотивувальної частини Заяви про визнання кредиторських (грошових вимог).
22.03.2023 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Тернопільської області судове засідання не відбулося.
Ухвалою від 24.03.2023 повідомлено учасників справи, що дату, час та місце проведення попереднього засідання у справі № 921/372/20 судом буде додатково повідомлено після повернення матеріалів справи на адресу господарського суду Тернопільської області.
В судове засідання з`явився розпорядник майна Винниченко Юрій Валентинович (в режимі відеоконференції), проти задоволення Заяви про визнання кредиторських (грошових) вимог не заперечив.
В судове засідання з`явився представник Головного управління ДПС у Тернопільській області, подану Заяву про визнання кредиторських (грошових) вимог підтримав повнісю, просив суд її задовольнити.
Представник боржника в судове засідання не з`явився.
Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.
За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Згідно із ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства- кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до абз. 11 ч.1 ст.1 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Судом встановлено, що заява подана в межах встановленого строку.
Відповідно до абз. 1 ч.2 ст.47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.
Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.
Згідно ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом.
Відповідно до п.п. 14.1.175 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Статтею 19.1 Податкового кодексу України визначено функції органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в частині забезпечення формування та реалізації податкової та митної політики, зокрема, здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (пп. 19.1.22, п. 19 1.1 ст.19.1 ГПК України), функції звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до пп. 20.1.39 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду із заявами щодо порушення справ про банкрутство.
Згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
У відповідності до п.41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 14.1.156-1 ПК України, податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - це загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.
Положенням ст. 14.1.39. ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
-по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) штрафні санкціїу сумі 519 869,20 грн.;
-по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді З/П у сумі 510,00 грн.;
-по єдиному внеску нарахованим роботодавцем на суми заробітної плати у сумі 31 553,32 грн.
Заборгованість по податку на додану вартість, виникли у зв`язку із несплатою узгоджених зобов`язань, нарахованих згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, зокрема:
Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, виникли у зв`язку із несплатою узгодженого податкового зобов`язання, нарахованого згідно з податковим повідомленням-рішенням, зокрема:
Відповідно п.3-1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон) податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи;
Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно п.10 ст.1 Закону, страхувальниками є - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.
Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до Законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділі зазначених підприємств установ організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;
Відповідно до ст.4 Закону, боржник є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державного соціальне страхування.
Згідно п. 2 ст.6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Частинами 1, 5 статті 9 Закону визначено, що єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється в натуральній формі, плата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
Згідно ч.8 ст.9 Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
На підставі ч. 12 ст.9 Закону, встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Отже, якщо страхувальник (роботодавець) не сплачує єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за застраховану особу (працівника), відповідно до вимог ст. 11, 20, 24, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", він позбавляє останнього гарантованого ст. 46 Конституції України права на своєчасне набуття страхового стажу, а відповідно - отримання пенсії на яку набула право застрахована особа (працівник підприємства).
Заборгованість боржника по єдиному внеску нарахованим роботодавцем на суми заробітної плати складає у сумі 31 553,32 грн., з них 23 306,66 грн. основний платіж, 7 716,35 грн. штрафна санкція, 530,31 грн. пеня, зокрема:
Крім того, заборгованість з ЄСВ підтверджується звітами з нарахування єдиного соціального внеску ( копії наявні в матеріалах справи).
Згідно п.16. ст.25 Закону, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Виникнення та існування податкового боргу боржника підтверджується наявними у матеріалах справи випискою з інтегрованої облікової картки платника податку, розрахунком податкового боргу, розрахунком суми пені.
Зазначені податкові повідомлення-рішення, боржником не були оскаржені ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому податковий борг (грошове зобов`язання) боржника вважається узгодженим.
-сума вимог другої черги - 23 306,66 грн. (заборгованість з єдиного соціального внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати);
-сума вимог шостої черги 528 625,86 грн. (штрафні санкції, пеня).
Конституцією України, а саме статтею 67 передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законодавством України; саттею 92 передбачено, що система оподаткування, податки і збори встановлюються виключно законами України.
Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).
Згідно зі статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Боржником доказів погашення заборгованості не надано. Доводів кредитора не спростовано.
За таких обставин, вимоги кредитора обґрунтовані, заявлені у строк та відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають визнанню.
Відповідно до платіжного доручення, Головне управління ДПС у Тернопільській області здійснило перерахування у розмірі 4962 , 00 грн. судового збору за подання заяви про визнання кредитором у справі №921/372/22.
Згідно абз.4 п.п.1 ч.1 ст.64 Кодексу з процедур банкрутства зазначено, що витрати, пов`язаніз провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються у першу чергу.
Таким чином, витрати на оплату судового збору в сумі 4 962,00 грн. сплачені згідно платіжного доручення № 2003 від 08.12.2022 відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів. А тому, грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області в сумі 4962 грн.00 коп. підлягають до визнання судом та включаються до вимог першої черги.
За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:
1) у першу чергу задовольняються:
вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;
вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;
вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;
вимоги кредиторів за договорами страхування;
витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;
витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;
2) у другу чергу задовольняються:
вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);
3) у третю чергу задовольняються:
вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);
вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;
4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;
5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;
6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.
Черговість задоволення грошових вимог кредитора:
-в сумі 4 962,00 грн. - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів).
-в сумі 23 306, 66 грн. (основний платіж) - вимоги другої черги;
-в сумі 528 625, 86 грн.(штрафні санкції, пеня) - вимоги шостої черги.
Керуючись ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст.9, 45, 47, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, суд,-
Черговість задоволення грошових вимог кредитора:
-в сумі 4 962,00 грн. - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів).
-в сумі 23 306, 66 грн. (основний платіж) - вимоги другої черги;
-в сумі 528 625, 86 грн.(штрафні санкції, пеня) - вимоги шостої черги.
3.Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.
4.Ухвалу надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

Ухвалу підписано: 05 червня 2023 року.
Суддя С.О. Хома