ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"02" червня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/1529/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В., розглянувши матеріали справи № 916/1529/23
до відповідача: Фізична особа-підприємець Клапатюк Андрій Васильович (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт: НОМЕР_2 , виданий 21.11.1997р., Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області; адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 166251,04 грн.
з підстав неналежного виконання умов Договору
В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Суд дослідив матеріали справи та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.
17.04.2023 року, суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247 252 ГПК України та надав Відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Сторони вчасно отримали Ухвалу суду про відкриття провадження по справі.
На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Мета (цільове використання Кредиту) - розвиток бізнесу, а саме, фінансування витрат пов`язаних з веденням господарської діяльності Позичальника, до відносин сторін не застосовується Закон України «Про споживче кредитування» (п.1.4 Кредитного договору).
Відповідач, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 29,90 % річних, у т.ч. після настання кінцевого терміну погашення кредиту, визначеному у п. 1.2 Кредитного договору та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором (п. 2.1. Кредитного договору).
Нарахування процентів з кредитом здійснюється виходячи на щоденний залишок заборгованості но Кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за строк фактичного користування кредитом. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості Позичальника за Кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення Кредиту в повному обсязі (п. 2.3 Кредитного договору).
Відповідач зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту, зокрема щомісяця сплачувати до 10-го числа кожного місяця щомісячний обов`язковий платіж в сумі не менше, ніж 15 % від залишку заборгованості за кредитом (ст. 5 Кредитного договору).
У разі настання обставин Дефолту (невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за Кредитним договором) Кредитор мас безумовне право вимагати дострокового повного/часткового виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором (ст. 8 Кредитного договору).
Відповідно по п. 1.3 Кредитного договору Позивач має право без укладання додаткових угод продовжити строк дії кредиту на 24 місяці за умови дотримання умов, встановлених Кредитним договором. На підставі п. 1.3 Кредитного договору Позивачем було продовжено строк дії кредиту до 25.04.2023 року.
Суд приймає в якості доказів викладених обставин надані до позову: копія заяви про видачу кредиту від 24.04.2019 року (а.с. 7-10), копія Договору про надання банківських послуг та послугу сфері страхування № 011/5507/556859 від 25.04.2019 року (а.с. 11-14), копія Виписки по картковому рахунку про надання кредитних коштів (а.с. 15-18), копія Вимоги від 21.11.2022 року за №114/5-К-268033 з доказами направлення Відповідачу (а.с. 19-23), розрахунок заборгованості (а.с. 5-6).
У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ПК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За положеннями ч.1 ст.207 ПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. За ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відповідно до ч. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, - такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, за відсутності в матеріалах справи доказів погашення Відповідачем заявлених в позові сум, позовні вимоги підлягають задоволенню з покладанням на Відповідача витрат по судовому збору.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд
1. Позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин

Повний текст рішення складено 02 червня 2023 р.