ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Справа № 906/590/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Гудак А.В.,

суддя Олексюк Г.Є.,

суддя Мельник О.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" на рішення Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22 (суддя Прядко О.В., м.Житомир, повний текст складено 13.03.2023 року)

за позовом Державного підприємства "Зал офіційних делегацій"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц"

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР"

про стягнення 202 363,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Зал офіційних делегацій" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" 202363,06 грн заборгованості за недопоставлені паливно-мастильні матеріали за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Державне підприємство "Зал офіційних делегацій" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 01.03.2023 року по справі №906/590/22 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву ДП «Зал офіційних делегацій» до ТОВ «ТК-Нафтокомерц» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» про стягнення заборгованості за недопоставлені паливно-мастильні матеріали у розмірі 202 363,06 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що хоча в особистому кабінеті покупця (веб-сайт https://cards.brsm-nafta.com/) і наявна інформація про поповнення відповідним пальним (а.с. 143), однак на грошовий рахунок і безпосередньо на відповідні смарт-картки (шість смарт-карток) відповідачем такі кошти не зараховано, що підтверджується а.с. 106,139 - витяг з особистого кабінету покупця «Інформація по рахункам», де зазначено, що баланс на грошовому рахунку - 0 грн.

Також додатково відсутність коштів на грошовому рахунку покупця-позивача підтверджується наявними в матеріалами справи фіскальними чеками, з яких вбачається, що підставою для відмову у видачі пального на АЗС стало - відсутність грошових коштів на смарт-картках (а.с. 197,198, 257).

Отже, позивач вважає, що суд першої інстанції помилився щодо встановлення обставини виконання відповідачем зобов`язання за договором, відповідач не забезпечив фактичне поповнення грошовими коштами смарт-карток. Відповідач не надав доказів належного виконання ним договору як постачальником, оскільки ним не забезпечено наявність грошових коштів на смарт-картках. що унеможливлює відпуск ПММ на АЗС.

Позивач зазначає, що претензія вих.№07/06-02 від 07.06.2022 не містить неправдиву інформацію, наведена у претензії інформація є просто неточною. Відповідач дійсно припинив виконувати зобов`язання за договором з початком повномасштабного вторгнення з 24.02.2022 року, а саме смарт-картки на АЗС «БРСМ-Нафта» почали не прийматися для відпуску ПММ працівникам позивача починаючи з лютого 2022 року, а остаточно відповідач припинив здійснювати відпуск пального 03.03.2022 року, що додатково підтверджується витягом з особистого кабінету покупця і звітом про отриману кількість ПММ Позивачем (Обіг по клієнту) за період з моменту укладення договору з 11.10.2021 року по 14.09.2022 року (а.с.243-256). Так, позивач зміг здійснити заправку на зовсім невелику кількість пального з використанням смарт-карток на АЗС останній раз 02.03.2022 року, а в подальшому грошові кошти зі смарт-карток просто зникли з невідомих позивачу причин.

Крім того, факт невиконання зобов`язань за договором до моменту пред`явлення позову, зокрема з березня 2022 року визнано відповідачем особисто у повідомленні про форс-мажор від 23.03.2023 року.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки факт невиконання зобов`язань з поставки ПММ відповідачем доведено є всі підстави для задоволення позову про стягнення здійсненої позивачем попередньої оплати у розмірі 202 363, 06 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" на рішення Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22. Розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" на рішення Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

В ході апеляційного розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч.1 ст.273 ГПК України.

04 травня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" надійшов відзив в якому заперечує доводи позивача та просить суд відмовити повністю у задоволені апеляційної скарги від 02.04.2022 року Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» () по справі № 906/590/22, а рішення Господарського суду Житомирської області № 906/590/22 від 01.03.2023 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" слід задовольнити, а рішення Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" (постачальник) та Державним підприємством "Зал офіційних делегацій" (покупець) укладено договір про закупівлю №295/ІД (далі - договір), відповідно до п.2.1 якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця через АЗС (АЗК), що розміщені на території України з використанням смарт-карт паливно-мастильні матеріали (ДК 021 - 2015: 09130000-9 Нафта і дистиляти, а саме дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) та бензин А95 підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) (далі - ПММ), а покупець зобов`язується приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість згідно умов даного договору (а.с.20-29 т.1).

Покупець купує у постачальника смарт-карти на умовах та по вартості додатково погоджених сторонами в договорі купівлі-продажу смарт-карт (п.2.3 договору).

Пунктом п.2.4 договору передбачено, що марка та кількість ПММ, яка постачається (відпускається) покупцю (довіреній особі), визначається покупцем згідно усної заявки останнього. Погодження постачальника на зазначену поставку (відпуск) відповідної марки та кількості ПММ підтверджується наданим постачальником рахунком.

У розділі 3 договору сторони погодили умови постачання товарів паливно-мастильних матеріалів.

Так, згідно з п.3.1 договору, постачальник постачає покупцю ПММ частинами на умовах EXW (Інкотермс 2000) франко-термінали АЗС (п.1.1 даного договору), шляхом вибірки покупцем (довіреною особою покупця) ПММ з АЗС. Датою поставки вважається дата, що вказана в чеку з POS-терміналу.

Перелік АЗС визначається сторонами в додатках. В подальшому перелік АЗС визначається постачальником самостійно та коригується з встановленням/зняттям POS- терміналів на АЗС. Повідомлення про такі зміни можуть надсилатися покупцю засобами електронного, або факсимільного зв`язку, а також шляхом розміщення інформації на веб-сайті постачальника (п.3.2 договору).

Згідно з п.3.3 договору, постачальник поповнює рахунок смарт-карт(-и) покупця не пізніше наступного робочого дня з моменту виконання покупцем умов оплати ПММ згідно з розділом 4 даного договору, та з наступного дня вчиняє дії щодо поставки (відпуску) ПММ покупцю.

Відпуск ПММ покупцю (довіреній особі) здійснюється на підставі пред`явлення смарт-карти оператору АЗС з використанням POS-терміналу, при умові правильного введення PIN-коду смарт-карти. Відпуск здійснюється шляхом заправки ПММ транспортних засобів покупця (довіреної особи покупця) в кількості та асортименті, обраних покупцем (довіреною особою) самостійно в межах добового (місячного) ліміту ПММ, встановленого на смарт-карті (п.3.4 договору).

Підтвердженням фактичного отримання покупцем ПММ на АЗС в асортименті, кількості та ціні є чек з POS-терміналу, що видається покупцю, або спеціальна відомість, або фіскальний чек (п.3.5 договору).

У п.3.6 договору погоджено, що приймання-передача ПММ по кількості та асортименті здійснюється покупцем (довіреною особою покупця) на терміналі АЗС за показниками сумарних лічильників паливно-роздавальної колонки, згідно кількісних показників чека з POS-терміналу, після чого претензії по кількості та асортименті ПММ постачальником не приймаються.

Відповідно до п.3.7 договору, враховуючи періодичність та ритмічність поставок ПММ покупцю протягом дії даного договору, постачальник формує протягом місяця накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей. При цьому по факту відпуску ПММ постачальником за відповідний період надається покупцю для підписання акт приймання-передачі та видаткова накладна. Акт приймання-передачі підтверджує факт передачі ПММ у власність покупця за відповідний період. Вищевказані документи надаються покупцеві для підписання після 7 робочого числа місяця наступного за звітним.

За умовами п.4.1 договору, ціна ПММ визначається сторонами в специфікації (додаток І), що є невід`ємною частиною цього договору, та підтверджується рахунком та/або видатковою накладною, якщо інший порядок формування ціни ПММ не передбачений в окремих додатках (додаткових угодах) до даного договору. Якщо протягом 1 (одного) календарного року з моменту здійснення оплати покупець не вибере оплачені ПММ, то постачальник мас право поставити (надати) залишок ПММ за ціною постачальника, визначеною в односторонньому порядку останнім.

Оплата ПММ здійснюється покупцем на підставі виписаних постачальником рахунків, де зазначається конкретний асортимент, кількість та ціна ПММ. Оплата рахунку здійснюється покупцем в повному розмірі вартості ПММ, визначених в рахунку і є підтвердженням згоди покупця на отримання відповідної кількості та асортименту ПММ за вказаною ціною (п.4.3 договору).

Згідно з п.4.4 договору, розрахунки за ПММ здійснюються покупцем на умовах 100% попередньої оплати вартості ПММ, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, протягом п`яти календарних днів з моменту виписки рахунку.

У п.4.5 сторони погодили, що при здійсненні оплати покупець в обов`язковому порядку в платіжному дорученні вказує номер договору та наступні реквізити призначення платежу "оплата за ПММ згідно дог.№295/ІД від 11.10.2021, поповнення смарт-карти №---. У випадку наявності двох та більше смарт-карт та відсутності в призначенні платежу порядку розподілу коштів, покупець для поповнення рахунку смарт-карти зобов`язаний одночасно надати постачальнику лист-заяву з зазначенням номера смарт-карти і суми коштів, на яку необхідно здійснити поповнення конкретної смарт-карти.

Відповідно доп.4.6 договору, загальна сума договору складає 909000,00 грн, в т.ч. ПДВ 151500,00 грн.

У п.5.1 договору передбачений обов`язок покупця звертатись в операційний центр постачальника для отримання інформації, необхідної покупцю для належного виконання умов даного договору, зокрема щодо переліку АЗС, через які здійснюється поставка (відпуск) ПММ, належності їх до певної категорії, наявності на АЗС необхідних видів ПММ, а також порядку використання смарт-карт (пп.5.1.8). Покупець зобов`язаний у випадку крадіжки, втрати, знищення, пошкодження смарт-карти негайно в усній формі з подальшим письмовим підтвердженням повідомити про цей факт постачальника або на номер служби підтримки клієнтів (Гаряча лінія) 0-800-303-404 з вказівкою номера викраденої, втраченої, знищеної, пошкодженої смарт-карти, або заблокувати смарт-карту особисто в системі Особистий кабінет. Письмове підтвердження покупця повинно бути отримане постачальником протягом 48 годин з моменту отримання повідомлення, що було здійснено в усній формі (пп.5.1.10).

Постачальник зобов`язаний поставляти ПММ покупцю на умовах, передбачених даним договором. Здійснювати передачу ПММ (забезпечити здійснення передачі ПММ через АЗС на умовах даного договору при умові пред`явлення смарт-карти покупцем (довіреною особою), введення вірного PIN-коду та авторизації смарт-карти (пп.5.3.1, пп.5.3.2 п.5.3 договору).

Пунктом 6.3 договору передбачено, що при неможливості покупцем здійснювати вибірку ПММ чи з інших причин, покупець має право звернутися в операційний центр постачальника з письмовою заявою про заблокування операцій смарт-карти або заблокувати смарт-карту в Особистому кабінеті.

Відповідно до розділу 10 договору, сторони погодили, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (виникнення непереборної сили, яка не залежить від дії сторін та які вона не могла передбачити, а саме: війни, військові дії, революції, бунти, блокади, громадські заворушення, пожежі, повені та інші стихійні лиха чи сезонні природні явища, зміни національного законодавства, обмеження, введені органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування, дії Органів у зв`язку з надзвичайним станом у країні, аварії на АЗС та інші причини, що впливають на роботу ТО та перебувають поза обґрунтованим контролем сторони, збоїв в роботі Обладнання), які роблять неможливим виконання сторонами своїх обов`язків, сторони звільняються від відповідальності за невиконання своїх обов`язків на час дії вказаних обставин. Сторона, що не може виконати свої зобов`язання за цим договором внаслідок дії форс-мажорних обставин, повинна повідомити про це іншу сторону протягом 2 (двох) календарних днів з моменту настання таких обставин. У випадку недотримання умови про повідомлення, сторона, що порушила дану умову, не зможе посилатися на ці обставини та їх наслідки (п.10.1). У випадку, якщо дія вказаних обставин продовжується більш ніж 30 днів, кожна зі сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про це іншу сторону не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати розірвання договору (п.10.2). Достатнім доказом дій форс-мажорних обставин є підтверджуючі документи уповноважених органів, установ. Виникнення вищевказаних обставин не є підставою для відмови покупця від сплати за ПММ, поставлені (надані) покупцю до їх виникнення (п.10.3).

Згідно з п.п.12.1, 12.2 договору, даний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які виникли за договором протягом строку його дії та залишилися невиконаними.

У п.13.3 договору визначено, що даний договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін, що оформляється відповідною угодою до договору, крім випадків, передбачених даним договором.

Даний договір може бути розірваний за вимогою однієї із сторін, про що сторона-ініціатор повинна письмово повідомити іншу сторону не менше ніж за 20 календарних днів. Договір вважається розірваним через 20 календарних днів з дня отримання іншою стороною повідомлення про розірвання договору, якщо інший більш тривалий термін не буде зазначено у цьому повідомленні. (п.13.4 договору). У випадку розірвання даного Договору з ініціативи постачальника, останній зобов`язаний повернути покупцю невикористаний розмір попередньої оплати, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, з моменту підписання угоди про дострокове розірвання до даного договору (пп.13.4.2 п.13.4 договору).

У п.14.6 договору передбачено, зокрема, що кореспонденція надсилається за адресою, вказаною в розділі "Юридичні та банківські реквізити сторін" даного договору або за номером факсу, вказаного покупцем.

Належним повідомленням покупця вважатиметься повідомлення одним з наступних способів: а) відправлення електронного повідомлення на електронну адресу (E-mail), б) відправлення факсимільного повідомлення по факсу; в) відправлення листа рекомендованою кореспонденцією, г) кур`єрською службою; д) чи вручення під розпис уповноваженій особі покупця (п.14.8 договору).

У специфікації (додаток №1 до договору) сторони визначили найменування, кількість, ціну за одиницю та вартість товару, який відповідач зобов`язався поставити позивачу, а саме: дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) в кількості 25000 літрів за ціною 28,80 грн за літр з ПДВ, загальною вартістю 720000,00 грн з ПДВ; бензин А-95 підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) в кількості 6000,00 літрів за ціною 31,50 грн за літр з ПДВ, загальною вартістю 189000,00 грн з ПДВ. Загальна сума договору складає 909000,00 грн, в т.ч.ПДВ (20%) 151500,00 грн (а.с.30 т.1).

Відповідно до акта приймання-передачі №1 від 12.10.2021 до договору, відповідач (постачальник) передав позивачу (покупцю) паливні смарт-картки у кількості 6 штук згідно номерів: 183, 184, 185, 186, 187, 188 (а.с.31 т.1)

14 лютого 2022 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору, якою збільшили суму договору на 102600,00 грн, в т.ч. ПДВ 17000,00 грн, що не перевищує 20 % суми, визначеної в договорі, укладеному у попередньому році на період проведення відкритих торгів, відповідно до ч.6 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а також погодили термін дії додаткової угоди №1, що наступає з дня її підписання і діє до 31.03.2022 (а.с.34 т.1).

У специфікації, яка є невід`ємною частиною вказаної додаткової угоди №1 від 14.02.2022, визначено найменування, кількість, ціну за одиницю та вартість товару: дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) в кількості 3562,50 літрів за ціною 28,80 грн. за літр з ПДВ, загальною вартістю 102600,00 грн з ПДВ (а.с.35 т.1).

16 лютого 2022 року сторони уклали додаткову угоду №2 до договору, якою домовились збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10% від ціни, визначеної в договорі, одночасно не збільшуючи кількості (обсягу) закупівлі та не погіршуючи якості товару. Сума, визначена в додатковій угоді №1, не змінюється та становить 102600,00 грн., в т.ч. ПДВ 17100,00 грн. Дана угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору і є невід`ємною частиною договору (а.с.36 т.1).

У специфікації, яка є невід`ємною частиною вказаної додаткової угоди №2 від 16.02.2022, визначено найменування, кількість, ціну за одиницю та вартість товару: дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) в кількості З244,78 літрів за ціною 31,62 грн. за літр з ПДВ, загальною вартістю 102600,00 грн з ПДВ (а.с.37 т.1).

17 лютого 2022 року сторони уклали додаткову угоду №З до договору, у якій домовилися збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10% від ціни, визначеної в договорі, одночасно не збільшуючи кількості (обсягу) закупівлі та не погіршуючи якість товару. Сума, визначена в додатковій угоді №1, не змінюється та становить 102600,00 грн, в т.ч. ПДВ 17100,00 грн. Дана угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору і є невід`ємною частиною договору (а.с.38 т.1).

У специфікації, яка є невід`ємною частиною вказаної додаткової угоди №3 від 17.02.2022, визначено найменування, кількість, ціну за одиницю та вартість товару: дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) в кількості 3000,00 літрів за ціною 34,20 грн. за літр з ПДВ, загальною вартістю 102600,00 грн (т.1, а.с.39).

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 100% попередньої оплати вартості ПММ, що підтверджується платіжним дорученням №2304 від 11.10.2021 на суму 909000,00 грн згідно рахунку №211008/01 від 11.10.2021 та платіжним дорученням №2871 від 18.02.2022 на суму 102600,00 грн згідно рахунку №СФ-220217/04 від 17.02.2022 (а.с. 32-33, 40-41 т.1).

У свою чергу відповідач на умовах договору на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) ДГ-0000138 від 01.03.2021 укладеного між ним і ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР", яке здійснює роздрібну реалізацію пального через мережу автозаправних станцій під брендом "БРСМ-Нафта" та є емітентом переданих позивачу смарт-карток, оплатив вартість ПММ:

- на підставі рахунку-фактури №СФ-0035050 від 11.10.2021, дизельне паливо Plus ДП Л-Євро5-ВО по паливним карткам в об`ємі 25000 літрів та бензин АВТ. Plus А-95-Євро5-Е5 по паливним карткам в об`ємі 6000 літрів загальною вартістю 815890,00 грн з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №577 від 11.10.2021 (а.с.83-84 т.1);

- на підставі рахунку-фактури №СФ-0007555 від 17.02.2022, дизельне паливо Plus ДП 3-Євро5-ВО по паливним карткам в об`ємі 3000 літрів загальною вартістю 95370,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №234 від 18.02.2022 (а.с.86-87 т.1).

Після проведення ТОВ "ТК-Нафтокомерц" вищезазначених оплат смарт-картки були поповнені ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" 11.10.2021 на 25000 літрів ДП Євро Plus і на 6000 літрів бензину А-95 Євро Plus за видатковою накладною №РН-0717060 від 11.10.2021 та 18.02.2022 на 3000 літрів ДП Євро Plus за видатковою накладною №РН- 0921085 від 18.02.2022, що загалом становить 28000 літрів ДП Євро Plus та 6000 літрів бензину А-95 Євро Plus (а.с.85, 88-89, 143-144 т.1; а.с.13, 15-16 т.2).

За даними з особистого кабінету покупця, з 11.10.2021 і станом на 14.09.2022 смарт-картки за номерами 183, 184, 185, 186, 187, 188 були активовані (а.с.145-146 т.1).

Проте, позивач звернувся до відповідача з претензією від 06.06.2022 (вих.№07/06-02 від 07.06.2022), у якій просив останнього виконати взяті на себе зобов`язання за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 або повернути грошові кошти у розмірі 202363,06 грн, посилаючись на те, що з 24.02.2022 по теперішній час постачальник не виконує зобов`язання за договором, смарт-картки на АЗС "БРСМ-Нафта" не приймаються для відпуску ПММ представнику позивача, незважаючи на внесену оплату, при цьому постачальник не повідомляв про неможливість виконання своїх зобов`язань внаслідок дії форс-мажорних обставин (а.с.133-134 т.1).

У якості доказів отримання відповідачем вказаної претензії позивач надав інформацію з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №652 та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №652 ОСОБА_1 14.07.2022, однак належних доказів надіслання вказаної претензії не долучив (а.с.135-138 т.1).

09 вересня 2022 року відповідач надіслав позивачу повідомлення вих.№32 від 06.09.2022 про розірвання договору №295/ІД від 11.10.2021 (в порядку п.10.2) разом із повідомленням вих.№23/03-1 від 23.03.2022 про настання форс-мажорних обставин за договором та довідкою ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, де посилаючись на виникнення форс-мажорних обставин (військова агресія рф проти України, яка стала підставою для введення військового стану в Україні), що має безпосередній вплив та унеможливлює виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, сповістив покупця про розірвання договору не пізніше ніж через 7 (сім) календарних днів від дати надсилання даного повідомлення. На підтвердження такого відправлення додано копії опису вкладення у цінний лист від 09.09.2022, поштової накладної №671 від 09.09.2022 і фіскального чека від 09.09.2022. Відповідно до інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта", дане відправлення за №671 вручено адресату за довіреністю 13.09.2022 (а.с.215-216, 219 т.1).

До справи долучено витяг з особистого кабінету щодо інформації по рахункам позивача станом на 14.09.2022 та копії чеків №№ 105151, 104152, 104153, 104154 від 14.11.2022, чеків №№ 104589, 104590, 104591, 104592, 104593, 104594 від 22.11.2022, з яких вбачається відсутність коштів на смарт-картках позивача, що унеможливило здійснення ним заправки (передачі ПММ) через АЗС (АЗК) "БРСМ-Нафта" (а.с. 139-140, 197-198, 257, т.1), а також звіт (Обіг по клієнту - ТОВ "ТК-Нафтокомерц") про отриману позивачем кількість ПММ з 11.10.2021 по 22.11.2022, сформований через особистий кабінет покупця (а.с.243-256 т.1).

Позивач зазначає, що з 24.02.2022 року по теперішній час відповідачем не виконуються зобов`язання за Договором про закупівлю № 295/ІД від 11.10.2021 року, а саме смарт-карти на АЗС "БРМС" не приймаються для відпуску представнику позивача незважаючи, на внесену оплату позивачем. Таким чином, станом на 21.07.2022 року залишок ПММ закупленого позивачем за Договором про закупівлю № 295/ІД від 11.10.2021 року та недопоставленного становить:

- ДП Евро Plus 2 008,00 літрів за ціною 34,20 грн. за один літр, що складає загальною вартістю ПММ 68 673,60 грн.

- А-95 Евро Plus 4 244,11 літрів за ціною 31,50 грн. за один літр, що складає загальною вартістю ПММ 133 689,47 грн.

Таким чином, позивач вважає, що взяті на себе зобов`язання за Договором про закупівлю № 295/ІД від 11.10.2021 року відповідачем належним чином та у встановлений строк не виконані, а тому внаслідок недопоставленного ПММ утворилась заборгованість у розмірі 202 363,06 грн., що стало підставою для звернення позивача до Господарського суду Житомирської області з даним позовом.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, за своєю правовою природою договірні відносини, що склалися між сторонами у справі, мають ознаки договору поставки, за яким, відповідно до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладення Державним підприємством "Зал офіційних делегацій" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 було спрямоване на отримання останнім оплати товару та обов`язку по здійсненню його поставки.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

На виконання умов п.4.4 договору позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 100% попередньої оплати вартості ПММ, що підтверджується платіжним дорученням №2304 від 11.10.2021 на суму 909000,00 грн. згідно рахунку №211008/01 від 11.10.2021 та платіжним дорученням №2871 від 18.02.2022 на суму 102600,00 грн. згідно рахунку №СФ-220217/04 від 17.02.2022 (а.с. 32-33, 40-41 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема, шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходження, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на умовах договору на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) ДГ-0000138 від 01.03.2021 укладеного між ним і ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР", яке здійснює роздрібну реалізацію пального через мережу автозаправних станцій під брендом "БРСМ-Нафта" та є емітентом переданих позивачу смарт-карток, оплатив вартість ПММ:

- на підставі рахунку-фактури №СФ-0035050 від 11.10.2021, дизельне паливо Plus ДП Л-Євро5-ВО по паливним карткам в об`ємі 25000 літрів та бензин АВТ. Plus А-95-Євро5-Е5 по паливним карткам в об`ємі 6000 літрів загальною вартістю 815890,00 грн з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №577 від 11.10.2021 (а.с.83-84 т.1);

- на підставі рахунку-фактури №СФ-0007555 від 17.02.2022, дизельне паливо Plus ДП 3-Євро5-ВО по паливним карткам в об`ємі 3000 літрів загальною вартістю 95370,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №234 від 18.02.2022 (а.с.86, 87 т.1).

Після проведення ТОВ "ТК-Нафтокомерц" вищезазначених оплат на виконання п.3.3 договору, смарт-картки були поповнені ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" 11.10.2021 на 25000 літрів ДП Євро Plus і на 6000 літрів бензину А-95 Євро Plus за видатковою накладною №РН-0717060 від 11.10.2021 та 18.02.2022 на 3000 літрів ДП Євро Plus за видатковою накладною №РН- 0921085 від 18.02.2022, що загалом становить 28000 літрів ДП Євро Plus та 6000 літрів бензину А-95 Євро Plus (а.с.85, 88-89, 143-144 т.1; а.с.13, 15-16 т.2).

За даними з особистого кабінету покупця, з 11.10.2021 і станом на 14.09.2022 смарт-картки за номерами 183, 184, 185, 186, 187, 188 були активовані (а.с.145-146 т.1).

Таким чином, зазначені об`єми палива (28000 л ДП Євро Plus і 6000 л А-95 Євро Plus), які замовив і попередньо оплатив позивач, були зараховані до його особистого кабінету, рахунок смарт-карток покупця було поповнено на сплачену ним суму в порядку п.3.3 договору, про що свідчать відомості з особистого кабінету покупця.

Згідно відомостей «Обіг по клієнту» за період 11.10.2021-14.09.2022 Державним підприємство "Зал офіційних делегацій" отримано за картою №83 - ДП Евро Plus в кількості -9180,94 літрів; за картою №84 - ДП Евро Plus в кількості 15390,80 літрів; за картою №85 - ДП Евро Plus в кількості 1419,27 літрів; за картою №86 - А-95 Євро Plus в кількості 592,40 літрів; за картою №87 - А-95 Євро Plus в кількості 543,38 літрів; за картою №88 - А-95 Євро Plus в кількості 620,11 літрів (а.с.118-128 т.1).

Остання дата вибірки позивачем пально-мастильних матеріалів з АЗС «БРСМ-Нафта» зафіксовано 02.03.2022 року.

Отже, в загальному Державним підприємством "Зал офіційних делегацій" з 14.10.2023 по 02.03.2022 здійснено вибірку пально-мастильних матеріалів з АЗС «БРСМ-Нафта» ДП Евро Plus - 25 991,01 літрів, А-95 Євро Plus - 1755,89 літрів.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що з вказаної інформації вбачається, відсутність відомостей вибірки позивачем пально-мастильних матеріалів з АЗС «БРСМ-Нафта» починаючи з 03.03.2022.

Враховуючи вищевикладене, залишок невибраного позивачем пально-мастильних матеріалів з АЗС «БРСМ-Нафта» становить 2008,99 літрів ДП Евро Plus та 4244,11 літрів А-95 Євро Plus.

В матеріалах справи наявна претензія позивача №07/06-02 від 07.06.2022 р., в якій він повідомляє відповідача про те, що з 24.02.2022 року по теперішній час відповідач не виконує зобов`язання за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 року, смарт-карти на АЗС «БРСМ» не приймаються для відпуску ПММ представнику ДП «ЗОД» незважаючи на внесену оплату постачальнику. Таким чином позивач вимагає від відповідача виконати зобов`язання за договором №295/ІД від 11.10.2021 року або повернути грошові кошти у розмірі 202363,06 грн. на рахунок покупця ДП «ЗОД» через невиконання обов`язків продавця за вищевказаним договором. У разі невиконання правомірної вимого покупця ДП «ЗОД» буде змушене звернутись до суду за відновленням порушеного права що в свою чергу призведе до стягнення з відповідача (постачальника) компенсації за сплату судового збору. (а.с. 99-100, 133-134 т.1).

Вказана претензія направлялась на юридичну адресу відповідача та отримана представником відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа з штрих-кодом 652, на якому наявна відмітка про те який саме документ відправлявся у листі - наявна позначка «Лист від 07.06.2022 року № 07/06-02 Претензія», який був вручений представнику відповідача 14.07.2022 року Фещенко Є.М (а.с. 135 т.1).

Пунктом 11 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 установлено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до пунктів 105, 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 №270,одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Таким чином, перевірка документів, що посвідчують особу адресата, особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку. Добросовісне виконання працівниками "Укрпошти" своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Згідно п.14.8 договору, належним повідомленням покупця вважатиметься повідомлення одним з наступних способів: а) відправлення електронного повідомлення на електронну адресу (E-mail), б) відправлення факсимільного повідомлення по факсу; в) відправлення листа рекомендованою кореспонденцією, г) кур`єрською службою; д) чи вручення під розпис уповноваженій особі покупця.

За таких обставин наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу є достовірним доказом отримання відповідачем претензії позивача №07/06-02 від 07.06.2022 р. (а.с. 135 т.1).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає безпідставним твердження суду першої інстанції та відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази надіслання претензії відповідачу (опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, що направляються, та фіскальний чек, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку), оскільки позивачем не надсилалась претензія №07/06-02 від 07.06.2022 р. на адресу відповідача листом з оголошеною цінністю та описом вкладення.

Поряд з цим, документального підтвердження реагування на цю претензію з боку відповідача матеріали справи не містять.

Разом з тим, відповідач в обґрунтування заперечень позовних вимог посилається на те, що наразі всі паливні смарт-карти передані відповідачем позивачу по акту приймання-передачі від 12.10.2021 року по договору від 11.10.2021 р. для отримання палива на АЗС «БРСМ-Нафта» не повертались відповідачу та перебувають у розпорядженні позивача та по ним можливо отримати паливо в порядку п.3.4 Договору від 11.10.2021 року за його наявності на АЗС. Отже, відповідач переконаний, що позивач має змогу отримувати по ним паливо на АЗС «БРСМ-Нафта» навіть після розгляду даної справи судом, що вказує на недобросовісну поведінку позивача (а.с. 79 т.1).

В свою чергу, 14.11.2022 року працівник позивача звернувся безпосередньо до АЗС «БРСМ-Нафта» у м.Бориспіль і намагався здійснити вибірку пального з використанням сматр-карток №№ 183, 184, 187, 188, однак йому було відмолено та видано службові документи, згідно яких вбачається, що на рахунку відсутні кошти - 0,00 грн. (а.с. 197-198 т.1).

22 листопада 2022 року працівник позивача повторно звернувся до АЗС «БРСМ-Нафта» у м.Бориспіль і намагався здійснити вибірку пального з використання смарт-карток №№183; 184; 185; 186; 187; 188, однак йому було відмолено та видано службові документи, згідно яких вбачається, що на рахунку відсутні кошти - 0,00 грн.(а.с. 257 т.1).

Відсутність коштів на рахунках позивача також підтверджується, витягом з особистого кабінету для віддаленого доступу позивача як покупця до параметрів використання смарт-карток на паливо-мастильні матеріали через веб-сайт https://сards.brsm-nafta.com (п.1.16 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 року) (а.с.106 т.1).

Згідно п.2.1 Договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 постачальник зобов`язується передавати у власність покупця через АЗС (АЗК), що розміщені на території України з використанням смарт-карт паливно-мастильні матеріали (ДК 021 - 2015: 09130000-9 Нафта і дистиляти, а саме дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) та бензин А95 підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) (далі - ПММ), а покупець зобов`язується приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість згідно умов даного договору

Відповідно до п.3.1 Договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, постачальник постачає покупцю ПММ частинами на умовах EXW (Інкотермс 2000) франко-термінали АЗС (п.1.1 даного договору), шляхом вибірки покупцем (довіреною особою покупця) ПММ з АЗС. Датою поставки вважається дата, що вказана в чеку з POS-терміналу.

Відпуск ПММ покупцю (довіреній особі) здійснюється на підставі пред`явлення смарт-карти оператору АЗС з використанням POS-терміналу, при умові правильного введення PIN-коду смарт-карти. Відпуск здійснюється шляхом заправки ПММ транспортних засобів покупця (довіреної особи покупця) в кількості та асортименті, обраних покупцем (довіреною особою) самостійно в межах добового (місячного) ліміту ПММ, встановленого на смарт-карті (п.3.4 договору).

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що предметом укладеного сторонами договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 є передача постачальником покупцю паливо-мастильних матеріалів, а саме дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) та бензин А95 підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus), зазначені в специфікації (додаток №1 до договору про закупівлю № 295/ІД від 11.10.2021) та в специфікації (додаток №1 до додаткової угоди №3 від 17.02.2022 до договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021) (а.с. 30, 39 т.2).

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач з 03.03.2022 не має можливості зробити вибірку залишку паливо-мастильних матеріалів в об`ємі 2008,99 літрів ДП Евро Plus та 4244,11 літрів А-95 Євро Plus придбаних за договором про закупівлю №295/ІД, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку, що підтверджується службовими документами від 14.11.2022, 22.11.2022 видані АЗС «БРСМ-Нафта» у м.Бориспіль та витягом з особистого кабінету для віддаленого доступу позивача як покупця до параметрів використання смарт-карток на паливо-мастильні матеріали через веб-сайт https://сards.brsm-nafta.com. (а.с. 106, 197-198, 257 т.1).

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Твердження суду першої інстанції та відповідача в обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, що усі смарт-картки, які були передані позивачу за актом приймання-передачі від 12.10.2021, знаходяться в останнього і відповідачу не повертались, є активованими з 11.10.2021, інформація про їх несправність чи блокування відсутня, а доказів протилежного учасники справи не повідомили і матеріали справи не містять, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки товаром за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 визначено паливо-мастильні матеріали, а саме дизельне паливо та бензин.

Посилання відповідача на те, що він є неналежним відповідачем у справі, колегія суддів відхиляє, оскільки договір про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 щодо передачі товару - дизельне паливо підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus) та бензин А95 підвищеної якості (Mustang, Energy, Impuls або Plus), зазначені в специфікації (додаток №1 до договору про закупівлю № 295/ІД від 11.10.2021) та в специфікації (додаток №1 до додаткової угоди №3 від 17.02.2022 до договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021) було укладено з відповідачем, а не з емітентом паливних смарт-карток ТОВ «Євро Смарт Пауер», тому обов`язок по здійсненню передачі паливо-мастильних матеріалів на АЗС лежить на відповідачеві, про що і зазначено в договорі про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 (пункт 5.3.2.). Водночас колегія суддів відзначає, що відповідач не був позбавлений права на звернення до емітенту паливних смарт-карток ТОВ «Євро Смарт Пауер» щодо вирішення спірного питання, проте перед позивачем за недопоставку товару відповідає постачальник за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, в даному випадку ТОВ "Торгівельна компанія - Нафтокомерц".

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що до суду першої інстанції 14.11.2022 надійшли пояснення відповідача вих.№39 від 08.11.2022, у яких останній повідомив та просив врахувати при розгляді даної справи, що договір про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 було розірвано ТОВ "ТК - Нафтокомерц" в односторонньому порядку з 20.09.2022, відповідно до п.10.2 даного договору (а.с.211-213 т.1).

В підтвердження неможливості виконувати свої зобов`язання за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 відповідач надіслав позивачу повідомлення №32 від 06.09.2022 про розірвання вказаного договору на підставі п. 10.2 договору з повідомленням №23/03-1 від 23.03.2022 про настання форс-мажорних обставин за договором, при цьому послався на лист Торгово-Промислової Палати України №2024/02.0-7.1 від 28.08.2022 (а.с.215-216 т.1).

Докази надіслання позивачу вказаних повідомлень наявні в матеріалах справи (а.с. 219 т.1)

Таким чином, відповідач посилається на неможливість виконання своїх зобов`язань за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 з підстав виникненням форс-мажорних обставин - запровадженням в Україні воєнного стану.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже визнання факту не виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про що вбачається з повідомлення №32 від 06.09.2022 про розірвання вказаного договору на підставі п. 10.2 договору надісланого позивачу є обставиною, яка визнається учасниками справи та не підлягає доказуванню.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорну обставини як підставу неможливості виконання своїх зобов`язань за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування форс-мажорних обставин, які унеможливлювали здійснення виконання договірних зобов`язань, відповідач посилається на те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указами Президента України: від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022.

Відповідач зазначає, що дана подія має безпосередній вплив на можливість виконання ТОВ "ТК-Нафтокомерц" своїх зобов`язань за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 та є такою, яка виникла після укладення вказаного договору в результаті подій, які відповідач не міг передбачити.

09 вересня 2022 року відповідач керуючись розділом "10. Форс-Мажорні обставини" договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 направив позивачу повідомлення №23/03-1 від 23.03.2022 про настання форс-мажорних обставин в якому повідомив про настання форс-мажорних обставин (військова агресія РФ проти України) та відсутність можливості на час дії вказаних обставин виконувати свої зобов`язання за Договором.

Також відповідач в обгрунтування підтвердження форс-мажорних обставин посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р. в якому остання зазначила, що військова агресія Росії проти України та введення у зв`язку з цим воєнного стану є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), починаючи з 24 лютого 2022 року.

Згідно статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Колегія суддів відзначає, що приписами ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно п.10.1 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (виникнення непереборної сили, яка не залежить від дії Сторін та які вона не могла передбачити, а і саме: війни, військові дії, революції, бунти, блокади, громадські заворушення, пожежі, повені та | інші стихійні лиха чи сезонні природні явища, зміни національного законодавства, обмеження, введені органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування, дії Органів у зв`язку з надзвичайним станом у країні, аварії на АЗС та інші причини, що впливають на роботу ТО та перебувають поза обґрунтованим контролем Сторони, збоїв в роботі Обладнання), які роблять неможливим виконання Сторонами своїх обов`язків, Сторони звільняються від відповідальності за невиконання своїх обов`язків на час дії вказаних обставин. Сторона, що не може виконати свої , зобов`язання за цим Договором внаслідок дії форс-мажорних обставин, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 2 (двох) календарних днів з моменту настання таких обставин. У випадку недотримання умови про повідомлення, Сторона, що порушила дану умову, не зможе посилатися на ці обставини та їх наслідки.

Відповідно до п. 10.2 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, у випадку, якщо дія вказаних обставин продовжується більш ніж 30 днів, кожна зі Сторін має право на розірвання Договору і не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про це іншу Сторону не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати розірвання Договору.

Пунктом 10.3 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, сторони передбачили, що достатнім доказом дій форс-мажорних обставин є підтверджуючі документи уповноважених органів, установ.

З аналізу наведеного вбачається, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок, у строк, визначений Договором, доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf, та адресований Всім кого це стосується, Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Відповідач вказаний лист долучав в якості доказу настання форс-мажорних обставин до повідомлення №23/03-1 від 23.03.2022 про настання форс-мажорних обставин, яким повідомляв позивача про настання форс-мажорних обставин та відсутність можливості на час дії вказаних обставин виконувати свої зобов`язання за договором.

Поряд з цим, відповідно до п. 2 розпорядження ТТП України від 25.02.2022 № 3 "Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України" що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/62989f8bb62c.pdf установлено, що тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати, мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених п. 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами та доповненнями).

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами і доповненнями) (далі за текстом - Регламент).

Згідно частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

У ст. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово- промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 N 44 (5), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1 Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Згідно зі статтею 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Статтею 6.9 Регламенту встановлено, що для визнання та підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) уповноважена особа повинна впевнитись, що надані заявником документи свідчать про: надзвичайність таких обставин (носять винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін); непередбачуваність обставин (їх настання та наслідки неможливо було передбачити, зокрема, на момент укладення відповідного договору, перед терміном настанням зобов`язання або до настання податкового обов`язку); невідворотність (непереборність) обставини (неминучість події та/або її наслідків); причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

За приписами статей 6.10, 6.11 Регламенту якщо повноважена особа на підставі аналізу наданих заявником документів, даних, інформації, доказів дійшла до висновку про наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили/унеможливлюють виконання зобов`язання заявника, термін виконання якого настав або настане найближчим часом, то вона приймає рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За результатами розгляду документів ТПП України / регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Суд звертає увагу, що надання сертифікату Торгово-промисловою палатою України, отриманого у встановленому законодавством порядку, є обов`язковою умовою, оскільки сам лише факт існування форс-мажорних обставин, або лист ТПП України, не звільняє від виконання зобов`язання автоматично. При видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

Таким чином, порівнюючи лист ТПП України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 з правилами засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які містяться в регламенті, суд апеляційної інстанції встановив, що у Законі та регламенті зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, а не шляхом розміщення на сайті ТПП України загального листа.

Отже лист ТПП України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 в силу приписів Закону України "Про торгово-промислові палати України" та положень Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) не є офіційним документом Торгово-промислової палати України, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) сторони.

У листі ТПП України від 28.02.2022 зазначено, що його видано на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та Статуту ТПП України.

Проте, в ст. ст. 14 та 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" нічого не повідомлено про офіційні листи ТПП України та їх правовий статус.

Лист ТПП України від 28.02.2022 не містить (і не може містити) ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Вказаний лист видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

Таким чином, використання лише листа ТПП України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання через військову агресію російської федерації проти України повинно супроводжуватися доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином.

Крім цього, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідач мав змогу звернутися до ТПП України або відповідної регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до Регламенту, проте цього не зробив.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/9258/20 вказано, що статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання; саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Враховуючи вищевикладене, посилання відповідача на лист ТПП України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 як на доказ настання форс-мажорних обставин, які на його думку вплинули на неможливість виконання зобов`язань за договором, колегія суддів вважає передчасним, оскільки п.10.3 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, сторони передбачили, що достатнім доказом дій форс-мажорних обставин є підтверджуючі документи уповноважених органів, установ. Тобто в даному випадку, сертифікат виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем на виконання вимог пункту 10.1 договору необхідно було в письмовій формі повідомити позивача про виникнення форс-мажорних обставин з долученням передбаченого п. 10.3 договору документу виданого Торгово-промисловою палатою України або Регіональною торгово-промисловою палатою щодо неможливості виконання зобов`язань за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази засвідчення Торгово-промисловою палатою України або Регіональною торгово-промисловою палатою для ТОВ "ТК-Нафтокомерц" форс-мажорних обставин, які об`єктивно унеможливили виконання товариством зобов`язань за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021.

Тобто, доказів належного виконання відповідачем пункту 10.1 у взаємозв`язку з пунктом 10.3 договору щодо належного повідомлення позивача про неможливість виконання зобов`язань через вплив форс-мажорних обставин з додаванням документу в даному випадку сертифікату виданого Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою матеріали справи не містять, тому відповідач, в силу згаданих пунктів Договору, втрачає право посилатися на ці обставини.

Крім того, суд апеляційної інстанції відзначає, що невиконання зобов`язань через вплив форс-мажорних обставин звільняє виключно від відповідальності за порушення зобов`язань та жодним чином не звільняє від виконання самого зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин є необґрунтованим та в даному випадку відповідач не надав доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання відповідача на розірвання договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 в односторонньому порядку, як на підставу для відмови у задоволенні позову у даній справі, враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2022 відповідач надіслав позивачу повідомлення №32 від 06.09.2022 про розірвання вказаного договору на підставі п. 10.2 договору (а.с.215, 219 т.1).

Пунктом 10.2 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 сторони передбачили, що у випадку, якщо дія вказаних обставин продовжується більш ніж 30 днів, кожна зі сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про 1 це іншу Сторону не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати розірвання Договору.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що згідно п. 13.4 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 договір може бути розірваний за вимогою однієї із Сторін, про що Сторона- ініціатор повинна письмово повідомити іншу Сторону не менше ніж за 20 календарних днів. Договір вважається розірваним через 20 календарних днів з дня отримання іншою стороною повідомлення про розірвання Договору, якщо інший більш тривалий термін не буде зазначено у цьому повідомленні.

Таким чином, відповідач помилково застосовує п.10.2 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, оскільки даний договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін в порядку та спосіб, визначені п.13.4 вказаного договору.

Поряд з цим, відповідно до п.13.4.2 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, у випадку розірвання даного Договору з ініціативи Постачальника, останній зобов`язаний повернути Покупцю невикористаний розмір попередньої оплати, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, з моменту підписання угоди про дострокове розірвання до даного Договору.

Однак, на день розгляду спору в суді першої інстанції так і у суді апеляційної інстанції, доказів повернення (перерахування) коштів позивачу за недопоставлений товар відповідачем не надано.

А тому посилання відповідача на те, що повідомлення позивача про розірвання договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 є підставою для невиконання ним зобов`язань по поставці товару є безпідставним.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на норму ст. 712 ЦК України, яка встановлює, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується, що Державне підприємство "Зал офіційних делегацій" свій обов`язок з оплати товару, визначеного п.п. 4.3, 4.4, 4.5 договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 виконало. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів фактичного передання залишку паливо-мастильних матеріалів, визначеного п. 2.1 договору, та зазначені в специфікації (додаток №1 до договору про закупівлю № 295/ІД від 11.10.2021) та в специфікації (додаток №1 до додаткової угоди №3 від 17.02.2022 до договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021) а саме: 2008,99 літрів ДП Евро Plus за ціною 34,20 грн. за один літр, що складає 68 707,46 грн. та 4244,11 літрів А-95 Евро Plus за ціною 31,50 грн. за один літр, що складає 133 689,46 грн. Державному підприємству "Зал офіційних делегацій", або ж Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц" забезпечено отримання цього товару на визначених ним АЗС у вищезгаданих обсягах.

Відомості щодо наявності коштів на рахунку позивача на спростування доказів неможливості отримання позивачем вищезгаданого обсягу паливо-мастильних матеріалів, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції відповідачем не надано.

Тобто, докази належного виконання відповідачем зобов`язань в частині поставки залишку паливо-мастильних матеріалів в обсягах 2008,99 літрів ДП Евро Plus за ціною 34,20 грн. за один літр, що складає 68 707,46 грн. та 4244,11 літрів А-95 Евро Plus за ціною 31,50 грн. за один літр, що складає 133 689,46 грн. за договором про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021 відсутні.

Згідно з ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, за наслідками дослідження та оцінки доказів, наданими сторонами, враховуючи вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань з поставки оплачених паливо-мастильних матеріалів, а саме недопоставив позивачу 2008,99 літрів ДП Евро Plus за ціною 34,20 грн. за один літр, що складає 68 707,46 грн. та 4244,11 літрів А-95 Евро Plus за ціною 31,50 грн. за один літр, що складає 133 689,46 грн. В загальному розмір грошової суми за недопоставлені паливо-мастильні матеріали становить 202 396,92 грн.

Оскільки суд, приймаючи рішення не може виходити за межі позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача грошової суми за недопоставлені паливо-мастильні матеріали підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі - 202 363,06 грн.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні дійсним обставинам справи та не надання судом першої інстанції належної оцінки претензії позивача №07/06-02 від 07.06.2022 р., заяви про надання доказів з додатками (вх.№16765 від 14.11.2022), заяви про надання доказів та додаткових пояснень (вх.№ 17414/22 від 23.11.2022) та доказів надсилання їх позивачем відповідачеві, умов договору про закупівлю №295/ІД від 11.10.2021, а саме, п.п. 5.3.1, 5.3.2, 5.3.3, а також незастосування судом норм матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме, статті 670 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22 та ухвалення нового рішення у справі №906/590/22 про задоволення позовних вимог.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія - Нафтокомерц".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" на рішення Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22, задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 01.03.23р. у справі №906/590/22 скасувати та ухвалити нове:

«Позов Державного підприємства "Зал офіційних делегацій" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія - Нафтокомерц» (ідентифікаційний код 23722888; місцезнаходження: 12201, Житомирська обл., Радомишльський р-н, м. Радомишль, вул. Толбухіна, буд. 12, кв. 25) на користь Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» (ідентифікаційний код 26191463, місцезнаходження: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, АЕРОПОРТ) - 202 363,06 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія - Нафтокомерц» (ідентифікаційний код 23722888; місцезнаходження: 12201, Житомирська обл., Радомишльський р-н, м. Радомишль, вул. Толбухіна, буд. 12, кв. 25) на користь Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» (ідентифікаційний код 26191463, місцезнаходження: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, АЕРОПОРТ) - 3035,45 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія - Нафтокомерц» (ідентифікаційний код 23722888; місцезнаходження: 12201, Житомирська обл., Радомишльський р-н, м. Радомишль, вул. Толбухіна, буд. 12, кв. 25) на користь Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» (ідентифікаційний код 26191463, місцезнаходження: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, АЕРОПОРТ) - 4553,18 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду Житомирської області.

5. Матеріали справи №906/590/22 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.