УХВАЛА

06 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/24550/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Банаська О.О., Жукова С.В.

розглянув заяву Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України»

про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. від розгляду справи № 910/24550/13

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаст Вотер СТ»

до Публічного акціонерного товариства «Київський ювелірний завод»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшли касаційні скарги Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023; на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 та на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023; на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 та на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 у справі № 910/24550/13

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційних скарг Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» у справі №910/24550/13 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Огородніка К.М. судді - Банаська О.О., судді - Жукова С.В. що підтверджується протоколами передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2023 відмовлено Акціонерному товариству «Державний експортно - імпортний банк України» в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/24550/13. Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/24550/13. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 у справі № 910/24550/13 та призначено до розгляду на 05 липня 2023 року о 10:45 год.

Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/24550/13. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 у справі № 910/24550/13 та постановлено здійснити перегляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 22.05.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.10.2021 у справі №910/24550/13. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 у справі №910/24550/13 та постановлено здійснити перегляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Від Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» до Верховного Суду надійшла заява про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. від розгляду справи № 910/24550/13 яка зареєстрована Судом 06.06.2023

В обґрунтування підстав для відводу заявник зазначає про ряд обставин які на його думку свідчать про відсутність неупередженості та об`єктивності судді Огородніка К.М. оскільки з 2019 року розгляд справи №910/24550/13 в Касаційному господарському суді здійснюється виключно останнім, що на переконання заявника йде в розріз з принципом випадковості визначення складу суду.

На думку заявника окремою і самостійною підставою, яка викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності складу суду є факти щодо розголосу про справу за підозрою Голови Верховного Суду, а також представників учасників котрі брали участь в розгляді даної справи зокрема юридичної фірми «Горецький і партнери» на чолі з керівником Олегом Горецьким, якому Вищим антикорупційним судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Огородніка К.М.-головуючого, Банаська О.О., Жукова С.В. від 10.05.2023 у справі №910/24550/13 було відмовлено у задоволенні касаційної скарги Банку. Заявник зазначає, що представниками в даному судовому засіданні були Святюк С.П. та Ігнатенко О.О. які на момент розгляду справи були працівниками юридичної фірми «Горецький і партнери».

Крім того, заявник не погоджується з постановленою ухвалою Верховного Суду від 22.05.2023 в частині відмови Акціонерному товариству «Державний експортно - імпортний банк України» в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/24550/13 та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/24550/13.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. від розгляду справи №910/24550/13, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 зазначено, що для того, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно, зокрема, звернути увагу на спосіб призначення його членів та строки їх повноважень, існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (Рішення ЄСПЛ у справі "Фіндлей проти Сполученого Королівства" від 25.02.1997). Суд зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (Рішення ЄСПЛ у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Суд зазначає, що особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 Рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з частиною 1 статті 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 39 ГПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 38 ГПК України чітко врегульовано порядок подання учасником справи заяви про відвід, а саме: відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд відхиляє наведені підстави для відводу з огляну на наступне.

У контексті поданої заяви Суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Саме по собі посилання щодо незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді; тлумаченням або застосуванням судами норм процесуального та/або матеріального права; прийняття рішення суддею у іншій справі або наявність окремої думки судді в інших справах; висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. При цьому доказів упередженості та/або небезсторонності колегії суддів в цілому або конкретного судді у розгляді даної справи заявником не надано.

Крім того, суд звертає увагу що відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Отже, судді не мають жодного відношення до формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною 3 статті 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду -судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Отже, законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ у касаційному суді виключно автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Верховний Суд констатує, що істинність твердження щодо неупередженості та об`єктивності судді має бути доведена в силу приписів частини четвертої статті 38 ГПК України, статей 74, 77 - 80 ГПК України. Проте, таких доказів заявником відводу не додано.

Згідно положень частин 1, 2, 11 статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оцінивши доводи, наведені заявником про відвід судді Огородніка К.М., від розгляду справи №910/24550/13, Касаційний господарський суд не вбачає об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, і викликають сумніви у їх неупередженості або об`єктивності, та могли б бути підставою для їх відводу у розумінні статей 35, 36 ГПК України.

Доводи Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» у заяві про відвід головуючого судді ґрунтуються виключно на власній оцінці викладених заявником обставин та припущеннях, є необґрунтованими та такими, що зводяться до оцінки процесуальних дій судді.

Відтак, враховуючи положення частини 4 статті 35 ГПК України відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. від розгляду справи № 910/24550/13 слід визнати необгрунтованим.

Згідно частини 3 статті 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що розгляд касаційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.202 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 у справі №910/24550/13 призначено розгляду на 05 липня 2023 року, а заява про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. зареєстрована 06.06.2023, колегія суддів приходить до висновку про те, що вказану заяву про відвід подано раніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а тому вказана заява підлягає розгляду в порядку визначеному абзацом 1 частини 3 статті 39 ГПК України.

Керуючись статтями 32, 35, 39 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1.Визнати відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. від розгляду справи №910/24550/13 - необгрунтованим.

2. Передати матеріали справи № 910/24550/13 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К.М. від розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Жуков С.В.