ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06 червня 2023 року м.Харків Справа № 913/122/22
Провадження №13б/913/122/22
Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., розглянувши матеріали справи за заявою
про неплатоспроможність фізичної особи.
Кредитор - ОСОБА_2 , представник АТ "Ощадбанк";
Кредитор - ОСОБА_3 , представник АТ «МР Банк»;
Представник боржника - Бронова Ю.Г.;
Керуюча реструктуризацією - арбітражний керуючий Тищенко О.І.
Від ОСОБА_1 до Господарського суду Луганської області надійшла заява б/н від 23.02.2022 р. про неплатоспроможність фізичної особи.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.06.2022 р. заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 14.07.2022 р.
Проте з моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій, у місці знаходження Господарського суду Луганської області, у місті Харків, суд не може забезпечити безпеку учасників судових проваджень, апарату суду, суддів, що унеможливило проведення підготовчого засідання 14.07.2022 р.
В зв`язку з чим, суд відклав розгляд справи на 03.08.2022 р.
Ухвалою суду від 03.08.2022 р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражну керуючу Тищенко Оксани Іванівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 318, дата видача 28.02.2013 р.).
Здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі Судової влади України (веб-сайті Вищого господарського суду України) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1
14.09.2022 р. до Господарського суду Луганської області надійшли заяви з грошовими вимогами від Приватного підприємства «ЛЕКС», Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ «Ощадбанк» та від фізичної особи ОСОБА_4 (п.н. НОМЕР_1 )
Акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ «Ощадбанк»:
- 6362861 грн. 07 коп. - грошові вимоги забезпечені заставою;
- 4962,00 грн. - судовий збір перша черга;
- 2233264 грн. 15 коп. - незабезпечені заставою грошові вимоги, четверта черга;
Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк»:
- 4962 грн. 00 коп. - судовий збір, перша черга;
- 678726518 грн. 39 коп. - борг, четверта черга;
- 13954038 грн. 35 коп. - шоста черга.
Приватне підприємство «ЛЕКС»:
- 106088603 грн. 33 коп. - друга черга;
- 4962 грн. 00 коп. - судовий збір.
18.11.2022 р. від арбітражного керуючого до Господарського суду Луганської області надійшло клопотання від 15.11.2022 р. №02-49/22 про витребування судом доказів та оригіналів доказів, за яким просить суд витребувати у ПП «ЛЕКС»: належним чином засвiдченi кoпiї контракту від 04.12.2007 р. №47/12/07 iз yciмa додатковими угодами (станом на 18.09.2009 угоди №1, №2, №3, №4, №5, №6, №6/1, №7 та №7/1) та додатками, а також договору поруки від 04.12.2007 р. в забезпечення виконання зобов`язання компанія «Pacific Harbor Corp» перед ПП «Лекс» та боржником із усіма додатками; Акт взаємозаліку однорідних вимог, укладений між ПП «Лекс» та Компанія «Pacific Harbor Corp» на суму 9042002,00 доларів США.;
Для огляду в судовому засіданні: оригінал контракту від 04.12.2007 р. №47/12/07 з yciмa додатковими угодами, а також договору поруки від 04.12.2007 р. в забезпечення виконання зобов`язання компанія «Pacific Harbor Corp» перед ПП «Лекс»; Акт взаємозаліку однорідних вимог;
Письмовий доказ: матеріали справи про банкрутство №Б8/183-11 Господарського суду Київської області в частині: визначених вимог кредиторів, сум їх погашення (реєстр вимог кредиторів станом на поточну дату); Перелік заставного (іпотечного) майна ПП «Лекс» та первинні документи на підтвердження; відомості щодо реалізації майна, сум отриманих за депозитами, що передані в заставу та розмір погашених вимог кредиторів, в тому числі щодо зменшення зобов`язань згідно до договору поруки ОСОБА_1
23.11.2022 р. до Господарського суду Луганської області надійшло клопотання арбітражного керуючого від 22.11.2022 р. №02-53/23, за яким повідомлено, що грошові вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ «Ощадбанк» та вимоги Фізичної особи ОСОБА_4 визнані в повному обсязі;
вимоги Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» визнані частково, в сумі: 116 747 387 грн. 98 коп. (за кредитною лiнiєю 104 294 590 грн. 40 коп., відсотки за користування 12450977 rрн. 58 коп., судовий збір 1700 грн.00 коп. та витрати на iнформацiйно-технiчне забезпечення розгляду справи 120 грн. 00 коп.)
- до 2 (другої) черги задоволення вимог кредиторів; 2 591 113 грн.09 коп. (1 92З 889 грн. 17 коп. пенi за кредитом та 667 223 грн. 92 коп. - пеня за відсотками)
- до 3 (третьої) черги задоволення вимог кредиторів; 12 860 873 грн. 66 коп. (за кредитною лінією 8 981 845 грн. 12 коп. відсотки за користування 3 876 205 грн. 54 коп. та судовий збір 2823 грн. 00 коп.) - до 2 (другої) черги задоволення вимог кредиторів; 2 579 125 грн. 30 кoп. (2 038 378 грн. 78 коп. пенi за кредитом та 540 746 грн. 52 коп. - пеня за відсотками) - до 3 (третьої) черги задоволення вимог кредиторів; 4 962 грн. 00 коп. (судовий збір у справі про банкрутство) підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;
Вимоги ПП «Лекс» можуть бути розглянути арбітражним керуючим, за умови надання належним чином засвідчені копії контракту від 04.12.2007 р. №47/12/07 iз yciмa додатковими угодами (станом на 18.09.2009 угоди №1, №2, №3, №4, №5, №6, №6/1, №7 та №7/1) та додатками, а також договору поруки від 04.12.2007 р. в забезпечення виконання зобов`язання компанія «Pacific Harbor Corp» перед ПП «Лекс» та фізичною особою ОСОБА_1 із усіма додатками; а також за умови дослідження матеріалів справи про банкрутство ПП «Лекс») Б8/183-11 на предмет реалізації майна в рахунок погашення заборгованості в забезпечення якої укладався договір поруки.
Боржник також повідомив суд, що він визнає вимоги фізичної особи ОСОБА_4 , погоджується з позицією арбітражного керуючого стосовно розгляду вимог ПП «Лекс» та Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк».
Боржник частково визнає вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в сумі 1341829 грн. 63 коп. (безспірні вимоги, які підтверджуються рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2010 р. по справі № 2-1593/10) та 4962 грн. 00 коп. судового збору. Решту вважає необґрунтованою, та просить суд застосувати до вимог про стягнення процентів, пені та 3% річних строк позовної давності.
Кредитором Акціонерним товариством «Міжнародний резервний банк» подано заяву про уточнення грошових вимог до боржника № 974 від 02.03.2023 р. за якою кредитор просить суд визнати наступні вимоги до боржника:
- 678726518 грн. 39 коп. друга черга реєстру вимог кредиторів;
- 6170238 грн. 39 коп. третя черга реєстру вимог кредиторів;
- 4962 грн. 00 коп. - судовий збір.
20.03.2023 р. на електронну пошту суду надійшло клопотання арбітражного керуючого від 17.03.2023 р. №02-53/36 про залишення без розгляду заяви із кредиторськими вимогами ПП «Лекс» від 02.09.2022 р.
28.04.2023 р. на електронну пошту суду на виконання вимог ухвали надійшов лист ліквідатора ПП «ЛЕКС» арбітражного керуючого Тищенко О.І. вих. №02-01/43-24/04 від 27.04.2023 р., за яким повідомив, що належним чином засвідчену копію витребуваних документів, надати суду не є можливим позаяк такі документи у арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. відсутні, в порядку передбаченому Законом не передавались.
Кредиторські вимоги ПП «Лекс» до боржника підтверджуються рішенням Солом`янського районного суду міста Києва вiд 11.01.2010 року у справi №2-621/10, яким задоволено позов ПП «Лекс» до Компанiї «Pacific Наrbоr Corp.» та ОСОБА_7 про солiдарне стягнення заборгованості на загальну суму у розмiрi 72 202 335,97грн.
Наразі дане судове рішення ні в добровільному ні в примусовому порядку не є виконаним.
Також, ліквідатор повідомив, що керівником ПП «Лекс», у якого в розпорядженні перебували всі запитувані документи є ОСОБА_1 (до зміни прізвища - ОСОБА_7 ), що є боржником у справі №913/122/22.
В судовому засіданні судом розглянуто вимоги кредиторів.
Арбітражним керуючим також заявлене клопотання про винесення відносно ліквідатора ПП Лекс окремої ухвали. Зазначені клопотання про залишення без розгляду заяви кредитора ПП Лекс та винесення судом окремої ухвали суд залишає без задоволення, оскільки не вбачає наявності підстав для їх задоволення.
Кредитором АТ МР Банк надані додаткові пояснення до яких ним долучені додаткові докази.
Арбітражним керуючим заявлене усне клопотання про залишення доданих доказів без розгляду, оскільки вони подані з порушенням строку.
За змістом статі 45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор повинен подати докази (документи, що підтверджують вимоги до боржника) разом із поданням заяви про визнання грошових вимог.
При цьому за імперативним приписом частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Кредитор не навів підстав неможливісті їх подання у вказаний строк в зв`язку з чим суд їх не приймає.
У відповідності до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.
Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.
Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.
Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.
Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:
1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;
2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;
3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.
Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором фізичної особи ОСОБА_1 підлягає:
Фізична особа ОСОБА_4
Кредитор передав боржником вказані кошти, боржник умови договору не виконав, кошти не повернув.
Боржником та керуючим реструктуризацією визнано вказані грошові вимоги повністю.
Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4962,00 грн.
Акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ «Ощадбанк»
Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначає, що 04.07.2007 р. між між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та боржником ОСОБА_1 (на той час ОСОБА_7 ) було укладено кредитний договір № 672 відповідно до якого боржнику були надані грошові кошти у сумі 220000,00 доларів США зі сплатою 11,5% річних , в порядку, на умовах та строки, визначених Договором. Строк остаточного погашення кредиту 04.07.2014 р. Кредит надано на купівлю нового транспортного засобу.
01.09.2009 сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 672 від 04.07.2007 р. відповідно до якого сторони прийшли згоди щодо реструктуризації простроченої заборгованості та зміни терміну остаточного погашення кредиту на 01.07.2016 р.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язання боржника за кредитним договором № 672 від 04.07.2007 між банком та боржником укладено договір застави № 1254, посвідчений 04.07.2007 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. Та зареєстрований в реєстрі за № 1901, зі змінами внесеними додатковим договором № 1 від 18.09.2009. Відповідно до умов договору застави боржник передав кредитору у заставу транспортний засіб Mercedes-Benz S600, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 27.06.2007, є його власністю.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2010 у справі № 2-1593/10 позовні вимоги Банку до боржника задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 627 від 04.07.2007, яка існувала станом на 19.02.2010 та в гривневому еквіваленті складала 1 341 829,63 грн, судові витрати на державне мито в сумі 1 700,00 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Рішення набрало законної сили 25.06.2010. На виконання судом 14.07.2010 видано виконавчий лист про стягнення заборгованості, який було пред`явлено до органів примусового виконання рішень для виконання. Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження № 20975612 відкрито 12.08.2010 та було завершено 10.06.2021, оскільки державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Наразі рішення суду не виконано, заборгованість не погашено, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження по виконавчому провадженню № 20975612 та виписками по банківським рахункам Боржника за період з 04.07.2007 по 03.08.2022.

Заборгованість складає 173997,94 доларів США (161945,79 доларів США борг за кредитом, та 12052,15 доларів США борг за відсотками), що станом на 30.08.2022 р. складає за курсом НБУ (36,5686 грн за долар США) 6362861 грн. 07 коп., які є забезпеченими рухомим майном - транспортний засіб Mercedes-Benz S600, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 27.06.2007.

Пеня в сумі 1737,18 доларів США що станом на 30.08.2022 р. складає за курсом НБУ (36,5686 грн за долар США) 63526 грн. 24 коп.

Та відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України кредитором нараховані 3% річних на суму боргу за кредитом та відсотками в сумі 61070,54 доларів США що станом на 30.08.2022 р. складає за курсом НБУ (36,5686 грн за долар США) 2233264 грн. 15 коп.

Кредитор просить суд визнати його грошові вимоги:

- 6362861 грн. 07 коп. - грошові вимоги забезпечені заставою (борг за кредитом та відсотками )

- 4962,00 грн. - судовий збір

- 2233264 грн. 15 коп. - незабезпечені заставою грошові вимоги (3% річних)

- 63526 грн. 24 коп. - пеня.

Боржник частково визнає вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в сумі 1341829 грн. 63 коп. (безспірні вимоги, які підтверджуються рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2010 р. по справі № 2-1593/10) та 4962 грн. 00 коп. судового збору. Решту вважає необґрунтованою, та просить суд застосувати до вимог про стягнення процентів, пені та 3% річних строк позовної давності.

Суд зазначає, що відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з пунктом 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Таким чином, моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок кредитора (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20).

У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 08.12.2022 у справі № 921/542/20 зазначено, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість, проте судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу; до моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.

За таких обставин Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2010 у справі № 2-1593/10 не змінило валюту зобов`язань за кредитним договором № 672 від 04.07.2007 р. і відповідно вимоги банка є обґрунтованими.

Кредитором також заявлена вимога про визнання в якості грошових вимог нарахованих ним відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних за весь час прострочення заборгованості за кредитом та процентів в сумі 61070,54 доларів США, що станом на 30.08.2022 р. складає за курсом НБУ (36,5686 грн за долар США) 2233264 грн. 15 коп.

Боржником заявлено про застосування до вимог про стягнення процентів, пені та 3% річних строк позовної давності. Щодо застосування наслідків пропуску позовної давності до вимог відносно процентів та пені, то вони є безспірними, оскільки стягнути з боржника Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2010 у справі № 2-1593/10 і відповідно до цих вимог позовна давність не застосовується.

Стосовно вимог щодо 3% річних кредитор просить суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності посилаючись на наступне: кредитор, пред`явивши виконавчий документ до виконання, очікував на погашення заборгованості в межах виконавчого провадження № 20975612 з примусового виконання виконавчого листа від 14.07.2010 у справі № 2-1593/10, починаючи з дати відкриття 12.08.2010 до закінчення виконавчого провадження 10.06.2021. За час перебування виконавчого документа на виконанні Позичальником заборгованість не погашено. Наявність виконавчого провадження про стягнення заборгованості за Договором унеможливлювала повторне звернення Банку до суду з таким вимогами, що могло бути підставою для переривання строків позовної давності.

Банк вважає, що заявлення Боржником в такій ситуації про застосування строків позовної давності є не захистом свого права, а зловживанням, що полягає не у відновленні платоспроможності Боржника, а в ухиленні ним від сплати наявних заборгованостей перед Кредитором.

За положеннями статей 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Наявність виконавчого провадження № 20975612 з примусового виконання виконавчого листа від 14.07.2010 у справі № 2-1593/10, починаючи з дати відкриття 12.08.2010 до закінчення виконавчого провадження 10.06.2021, на думку суду ніяким чином не перешкоджала кредитору звернутися з позовом до суду про стягнення 3% річних.

За таких обставин, вимоги кредитора щодо 3% річних підлягають задоволенню частково, в межах трьох років, а саме 15659,81 доларів США, що станом на 30.08.2022 р. складає за курсом НБУ (36,5686 грн за долар США) 572657 грн. 50 коп., в решті слід відмовити за пропуском позовної давності.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ «Ощадбанк» кредитором боржника на суму:

- 6362861 грн. 07 коп. - грошові вимоги забезпечені рухомим майном - транспортним засобом Mercedes-Benz S600, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно договору застави № 1254 від 04.07.2007 р.

- 572657 грн. 50 коп. - друга черга.

- 63526 грн. 24 коп. - третя черга.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4962,00 грн.

Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк»

Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначає 26.03.2007 року між ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК НРБ», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», скорочена назва АТ «МР БАНК» (далі - Банк) та Приватним підприємством «ЛЕКС» (далі -Позичальник 1) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 70- В/07 до якого в подальшому укладались додаткові угоди.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_7 (після зміни прізвища та по батькові ОСОБА_1 ) 26.03.2007 року укладено Договір поруки (далі за текстом - Договір поруки 1). В подальшому, в зв`язку зі зміненням умов Кредитного договору 1, між Банком та Боржником протягом 2007 - 2009 років було укладено шість Договорів про внесення змін до Договору поруки 1. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки 1 (з урахуванням внесених змін) порукою забезпечуються наступні зобов`язання Позичальника 1, які випливають Кредитного договору 1 та можуть виникнути в майбутньому за кредитним договором: - зобов`язання повернути АТ «МР БАНК» не пізніше 25 березня 2011 року, а у випадках, передбачених законодавством України та/або Кредитним договором | та/або цим договором -- достроково, кредит, наданий в межах невідновлювальної кредитної лінії за Кредитним договором з граничним лімітом кредитування 13 153 800,00 (тринадцять мільйонів сто п`ятдесят три тисячі вісімсот) доларів США 00 центів; - зобов`язання в строк/и та в порядку, які передбачені в ст. б Кредитного договору 1, у випадках, передбачених законодавством України та/або Кредитним договором 1 та/або Договором поруки 1, - до настання термінів, зазначених в ст. б Кредитного договору І - сплатити/чувати АТ «МР БАНК» проценти з розрахунку 14906 річних за користування кредитом, наданим в іноземній валюті до 13 січня 2009 року та 1796 річних за користування кредитом, наданим в іноземній валюті після 13 січня 2009 року з можливістю зміни розміру процентів та строків їх сплати у випадках, передбачених ст. 6 Договору про відкриття кредитної лінії; - зобов`язання відшкодувати збитки, завдані АТ «МР БАНК» невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань Позичальника І по Кредитному договору |; - зобов`язання сплатити АТ «МР БАНК» штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання зобов`язань Позичальника 1 по Кредитному договору 1у строки та у розмірах передбачених Кредитним договором 1.

У зв`язку з невиконанням Позичальником І та Боржником встановлених Кредитним договором зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування Банк звернувся до суду з позовною заявою до Боржника про стягнення заборгованості за Кредитним договором 1, що станом на 26.01.2010 року складала 14 902 282.95 дол. США (чотирнадцять мільйонів дев`ятсот дві тисячі двісті вісімдесят два дол. США 95 центів), що за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 26.01.2010р. (1 долар СШАЗ-8, 008 грн.) складала 119 336 681.06 грн. (сто дев`ятнадцять мільйонів триста тридцять шість тисяч шістсот шістсот вісімдесят одна грн. 06 коп.), з яких: - 13 023 800,00 дол. США - заборгованість за Кредитною лінією; - 1554 817,38 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитною лінією; - 240 245,90 дол. США - пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитною лінією, що за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 26.01.2010 року становило 2 923 889,17 грн; - 83 319,67 дол. США - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією, що за офіційним обмінним курсом НБУ станом на 26.01.2010 року становило 667 223,92 грн. Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 06.10.2010 у справі Хо 2-3849/2010 позовні вимоги Банку були задоволені повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МР БАНК» в рахунок погашення заборгованості за) за Договором про відкриття кредитної лінії № 70-В/07 від 26.03.2007 року, розмір якої за становить 119 336 681, 06 грн., судового збору у розмірі 1 700, 00 грн., витрат на І13 - 120, 00 грн., а всього 119 338 501, 06 грн. Рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 06.10.2010 у справі Хе 2- 3849/2010 набрало чинності з 18.10.2010 та станом на дату подання цієї заяви не виконано.

Таким чином непогашена заборгованість, станом на 02.08.2022 року заборгованість ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» за договором про відкриття кредитної лінії № 70-В/07 від 26.03.2007 року становить:

1. загальна заборгованості за тілом кредиту - 11 912 618,41 доларів США;

2. проценти за користування кредитом - 6 176 115, 05 доларів США;

3. пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитною лінією - 2 923 889,17 грн (безспірні вимоги підтверджені рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 06.10.2010 у справі Хо 2-3849/2010).

Пеня за прострочення сплати процентів за кредитною лінією - 667 223,92 грн. (безспірні вимоги підтверджені рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 06.10.2010 у справі Хо 2-3849/2010).

12 грудня 2007 року між ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК НРБ» правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» та ТОВ « Вента-2007» (далі - Позичальник 2) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 221-Н/07 (далі - Кредитний договір 2), згідно з яким банк надав Позичальнику 2 кредит в розмірі 3 000 000,00 грн., з кінцевим повернення кредиту у строки встановленні договором. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору 2, Банк відкриває Позичальнику 2 відновлювальну кредитну пінію в національній валюті, що далі іменується «Кредитна лінія», та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (надалі - Транш) надає Позичальнику 2 Кредит у порядку і на умовах. визначених цим договором. Позичальник 2, у свою чергу, зобов`язується використати кредит з метою зазначеною у п. 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути Банку кредит у терміни, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору 2 (у редакції договору про внесення змін Хо 6 від 12 квітня 2009 року), ліміт Кредитної лінії складає: а) з часу укладення кредитного договору і по 29 січня 2008 року включно - 3 000 000,00 грн.; б) починаючи з 30 січня 2008 року включно і по 28 серпня 2008 року включно 7 000 000,00 грн.; в) починаючи з 29 серпня 2008 року включно і по 21 вересня 2008 року включно - 9 000 000,00 грн.; г) починаючи з 22 вересня 2008 року включно і по 27 квітня 2009 року включно - 10 010 000,00 грн.: д) починаючи з 28 квітня 2009 року включно і по 28 березня 2010 року включно ліміт кредитної лінії щомісяця не пізніше « 28» числа кожного місяця, зменшується на 250 000,00 грн.; е) починаючи з 28 квітня 2010 року включно і по 28 грудня 2010 року включно ліміт кредитної лінії щомісяця не пізніше « 28» числа кожного місяця, зменшується на 778 888,00 грн. зі здійсненням останнього платежу в сумі 778 896,00 грн.

Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору 3 (у редакції договору про внесення змін № 6 від 12 квітня 2009 року) Кредит надається Позичальнику 2 лише до настання останнього дня дії Кредитної лінії шляхом одноразового надання кредиту в сумі, що дорівнює ліміту Кредитної лінії, або шляхом надання декількох траншів Кредиту, але так, щоб в будь-який момент часу загальна заборгованість за Кредитною лінією не перевищувала ліміту Кредитної лінії.

На виконання п.п. 1.1, 4.3, 4.4 Кредитного договору 3, Банком було надано Позичальнику 2 кредитні кошти. Відповідно до п.п. 1.1. та 8.1. Кредитного договору 2, Позичальник зобов`язується повертати Банку кожен із Траншів у термін, зазначений у відповідній додатковій угоді до цього Договору. Відповідно до п. 8 договору про внесення змін № 6 від 12 квітня 2009 року, сторони домовились, що у всіх додаткових угодах до кредитного договору щодо надання траншів, згідно яких Позичальнику надані кредитні кошти та які (кошти) не повернуті ним Банку станом « 15» Квітня 2009 року, встановити кінцевий термін погашення заборгованості « 28» грудня 2010 року з урахуванням зменшення ліміту кредитної лінії згідно з п. 1.2 кредитного договору та вимог п. 8.1. Кредитного договору.

20 січня 2009 року між Банком та ОСОБА_7 (після зміни прізвища та по батькові ОСОБА_1 ) було укладено договір поруки (далі - Договір поруки 3), за умовами якого Боржник виступив поручителем за виконання ТОВ «Вента-2007» зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії № 221-Н/07 від 12 грудня 2007 року (стаття 1, 2 договору поруки), зокрема, це зобов`язання (у редакції договору про внесення змін від 24.04.2009 року до договору поруки) сплатити: - повернути кредит, наданий в межах відновлювальної кредитної лінії за кредитним договором граничним лімітом кредитування 10 010 000,00 грн. відповідно до умов кредитного договору; - | нараховані проценти з розрахунку 22 % річних; - штрафні санкції.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 4.1. Договору поруки 3, Позичальник 2 та Боржник відповідають перед кредитором (Банком) як солідарні боржники. Боржник відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник 2. Позичальник 2 порушив прийняті на себе договірні зобов`язання, що полягає у несплаті кредитних кошти по тілу кредиту та нарахованих процентах, як передбачено умовами Кредитного договору.

У зв`язку з невиконанням Позичальником 2 та Боржником встановлених Кредитним договором 2 зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування Банк звернувся до суду з позовною заявою до Боржника про стягнення заборгованості за Кредитним договором 3, що станом на 07.12.2011 року складала 15 437 175,96 грн., з яких: - 8981 845,12 грн. - заборгованість за Кредитною лінією; - 3 876 205,54 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитною лінією; - 2038 378,78 грн. - пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитною лінією; - 540 746,52 грн. - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією.

Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2-981/2012 позовні вимоги Банку були задоволені повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «МР БАНК» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором Ж» 221-Н/07 від 12.12.2007 року в сумі 15 437 175,96 грн. (п`ятнадцять мільйонів чотириста тридцять сім тисяч сто сімдесят п`ять гривень дев`яносто шість копійок) 96 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 823 грн. 00 коп. (дві тисячі вісімсот двадцять три гривні ) грн. 00 коп.

Рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 25.05.2012 у справі 2- 981/2012 набрало чинності з 18.06.2012 та станом на дату подання цієї заяви не виконано.

У подальшому, в ході здійснення примусового стягнення заборгованості за Кредитним договором 1, на користь АТ «МР БАНК» були стягнуті грошові кошти в розмірі 1 060 454,00 гривень, які були направлені на погашення основної заборгованості за Кредитним договором 2.

Таким чином непогашена заборгованість, станом на 02.08.2022 року заборгованість ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» за, Договором про відкриття кредитної лінії № 221-Н/07 від 12.12.2007 становить:

1. загальної заборгованості за тілом кредиту - 7 921 391,12 гривень;

2. процентів за користування кредитом - 4 000 720,98 гривень;

3. пеня за прострочення повернення загальної заборгованості за кредитною лінією - 2 038 378,78 гривень (безспірні вимоги підтверджені рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2-981/2012);

4. пеня за прострочення сплати процентів за кредитною лінією - 540 746,52 грн. (безспірні вимоги підтверджені рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2-981/2012).

07 грудня 2006 року ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК НРБ», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», скорочена назва АТ «МР БАНК» (далі - Банк) та Приватним підприємством «ЛЕКС» (далі -Позичальник 1) було укладено Кредитний договір № 251-В/06 (далі - кредитний договір ), згідно з яким банк надав ПП Лекс кредит в розмірі 258 000,00 доларів США, з кінцевим повернення кредиту у строки встановленні договором. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору 2, Банк зобов`язується надати Позичальнику І кредитні кошти у сумі 258 000 доларів США на цілі зазначені в пункті 1.4, цього Договору, а позичальник зобов`язується завчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування Кредитом, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови цього Договору і своєчасно повернути Кредит Банку.

На виконання п.п. 1.1 Кредитного договору № 251-В/06, Банком було надано Позичальнику 1 кредитні кошти.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором

2, між Банком та ОСОБА_7 (після зміни прізвища та по батькові

ОСОБА_1 ) 07.12.2006 року укладено Договір поруки.

Відповідно до ст. 2 Договору поруки відповідальність Боржника перед Банком включає зобов`язання, які були невиконані Позичальником |, та які передбачені Кредитним договором (Основним договором), зокрема, але не обмежуючись:

- зобов`язання повернути Кредитору кредит, наданий за Кредитним договором в сумі 258 000 доларів США відповідно до графіку наведеного в ст 1.3. Кредитного договору;

- зобов`язання в строк/и та в порядку, які передбачені в ст. 6 Кредитного договору № 251-В/06, та у випадках , передбачених законодавством України та/або Кредитним договором та/або Договором поруки 2, - до настання термінів , зазначених в ст. 6 Кредитного договору - сплатити/чувати Кредитору проценти з розрахунку 13% (тринадцять відсотків) річних за користування кредитом, наданим в іноземній валюті з можливістю зміни розміру процентів та строків їх сплати у випадках передбачених ст 6 Кредитного договору № 251-В/06 .

Заборгованість ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» за кредитним договором 251-В/06 від 07.12.2006 року становить:

1. загальної заборгованості за тілом кредиту - 129 000,00 доларів США;

2. процентів за користування кредитом - 16 482,87 долари США;

Крім того, АТ «МР БАНК» понесені витрати при подачі даної заяви, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 4 962,00 грн. Також, АТ «МР БАНК» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700, 00 грн. витрати на ГТІЗ - 120коп. (підтверджено рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 06.10.2010 у справі Мо 2-3849/2010), та витрати судового збору в сумі 2 823 грн 00 коп. (підтверджено рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 25.05.2012 у справі № 2-981/2012).

Таким чином, загальна сума заборгованості Боржника перед Кредитором становить 18 234 216,33 доларів США 33 центи та 18 096 993,49 гривень.

Станом на день подачі заяви 07.09.2022 з вимогами, Національним банком України встановлено такі офіційні курси гривні до іноземної валюти: 1 дол.США - 36.5686 грн.

Таким чином, загальна заборгованість Боржника 18 096 993,49 гривень та 18 234 216,33 доларів США (666 799 763,28) в гривневому еквіваленті складає: 684 896 756,61 гривень.

Заборгованість складає - 684 896 756,61 гривень, з яких:

1) вимоги другої черги реєстру вимог кредиторів - 678 726 518,39 гривень.

2) вимоги третьої черги реєстру вимог кредиторів - 6 170 238,39 гривень.

4962, 00,00 гривень (витрати по сплаті судового збору при подачі даної заяви) - підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Арбітражний керуючий та боржник вимоги банка визнали частково в розмірі стягнутий за рішеннями суду, посилаючись на те, що неможливо вимагати суму більше аніж зазначена в рішенні суду та змінювати валюту вимоги.

Стосовно вимог кредитора за договором 251-В/06 від 07.12.2006 р. боржником та арбітражним керуючим заявлено про застосування наслідків пропуску строку позовної давності відносно вимог: загальної заборгованості за тілом кредиту - 129 000,00 доларів США; проценти за користування кредитом - 16 482,87 долари США

Суд зазначає, що відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з пунктом 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Таким чином, моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок кредитора (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20).

У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 08.12.2022 у справі № 921/542/20 зазначено, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість, проте судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу; до моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.

За таких обставин Рішення суду не змінило валюту зобов`язань за кредитним договором № 672 від 04.07.2007 р. і відповідно вимоги банка є обґрунтованими.

Стосовно вимог кредитора за договором 251-В/06 від 07.12.2006 р. щодо визнання загальної заборгованості за тілом кредиту - 129 000,00 доларів США; проценти за користування кредитом - 16 482,87 долари США.

Згідно п. 1.3 кредитного договору 251-В/06 останній платіж повинен бути здійснено не пізніше 07.12.2011 р.

За положеннями статей 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, на момент звернення кредитора строк позовної давності за зазначеними вимогами сплив, боржником зроблена заява про її застосування, відповідно суд відмовляє в визнанні вимог щодо загальної заборгованості за тілом кредиту - 129 000,00 доларів США; процентів за користування кредитом - 16 482,87 долари США

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання Акціонерного товариства Міжнародний комерційний банк кредитором боржника на суму:

673 406413,52 грн. - вимоги другої черги реєстру вимог кредиторів;

6 170 238,39 грн. - вимоги третьої черги реєстру вимог кредиторів;

4962, 00,00 гривень (витрати по сплаті судового збору при подачі даної заяви) - підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Приватне підприємство ЛЕКС

Кредитор посилається на те, що рішенням від 11.01.2010 року у справі № 2-621/10 Солом`янським районним судом міста Києва задоволено позов ПІП «Лекс» до Компанії «Расійс Нагрог Согр.» та ОСОБА_7 (після зміни прізвища та по батькові ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення заборгованості на загальну суму у розмірі 72 202 335,97грн. Рішення набуло законної сили 23.02.2010р., в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Станом на поточну дату, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2010 року у справі № 2-621/10 не виконане, заборгованість не сплачена.

ПП «Лекс» також заявлені грошові вимоги до Боржника, які виникли на підставі статті 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, встановленого рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2010 року у справі № 2-621/10 за останні три роки, які передували даті відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в сумі 33 886 267,36 грн., а саме:

3% річних 6498210 грн. 25 коп.

втрати від інфляції - 27 388 057,11 грн.

Кредитор просить суд визнати грошові вимоги ПП «Лекс» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в сумі 106 088 603,33 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 4 962,00 (чотири тисячі дев`ятсот ).

Арбітражний керуючий повідомила, що може розглянути вимоги кредитора лише після надання ним контракту від 04.12.2007 року №47/12/07 із усіма додатковими угодами (станом на 18.09.2009 р. додаткові угоди №1. №2, №3, №4, №5, №6, №6/1, №7 та №7/1) та додатками, договору поруки від 04.12.2007 р. в забезпечення виконання зобов`язання Компанії «PECIFIC HARBOR CORP» перед ПП «ЛЕКС» за контрактом від 04.12.2007 р. №47/12/07 укладеного між ПП «ЛЕКС» та фізичною особою ОСОБА_5 (до зміни прізвища ОСОБА_6 ) із усіма додатками; АКТ взаємозаліку однорідних вимог, укладений між ПП «ЛЕКС» та Компанією «PECIFIC HARBOR CORP» на суму 9 042 002,00 доларів США; по справі №Б/183-11 реєстр вимог кредиторів станом на поточну дату; перелік заставного (іпотечного) майна ПП «ЛЕКС» та первинні документи на підтвердження; відомості щодо реалізації майна, сум отриманих від реалізації, сум списаних за депозитами, що передані в заставу та розмір погашених вимог кредиторів, в тому числі щодо зменшення зобов`язань згідно до договору поруки. Представник боржника підтримала позицію арбітражного керуючого.

Кредитор повідомив суд, що зазначені докази в нього відсутні та не можуть бути надані.

Як на підставу своїх вимог кредитор посилається на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2010 року у справі № 2-621/10 яким було задоволено позов кредитора до Компанії «Расіfiс Наrроr Соrр.» та ОСОБА_7 (після зміни прізвища та по батькові ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення заборгованості на загальну суму у розмірі 72 202 335,97 грн. Рішення набуло законної сили 23.02.2010р., в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Згідно рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2010 року у справі № 2-621/10 предметом позову було стягнення з відповідачів заборгованості за контрактом № 47/12/07 від 04.12.2007 р. в сумі 9042002,00 долара США., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на день прийняття рішення судом складало 72202385 грн. 97 коп.

Суд зазначає, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (див. висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 23.09.2021 № 910/866/20, від 21.10.2021 у справі № 913/479/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Таким чином рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.01.2010 року у справі № 2-621/10 підтверджується заборгованість боржника перед кредитором на суму 9 042 002,00 доларів США і відповідно вимоги кредитора щодо визнання вимог в сумі 72 202 335,97 грн. є обґрунтованими.

Кредитором також заявлені вимоги щодо в сумі 33 886 267,36 грн., а саме: 3% річних 6498210 грн. 25 коп.; втрати від інфляції - 27 388 057,11 грн. нараховані на суму заборгованості 72 202 335,97 грн. за останні три роки.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не змінює валюту його виконання, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 08.12.2022 у справі № 921/542/20 зазначено, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість, проте судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу; до моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.

За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

За таких обставин, з врахуванням того, що зобов`язання за контрактом від 04.12.2007 року №47/12/07 були визначені у іноземній валюті вимоги кредитора щодо стягнення втрат від інфляції в сумі 27 388 057,11 грн. є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання Приватного підприємства Лекс кредитором боржника на суму:

78700546 грн. 22 коп. - вимоги другої черги реєстру вимог кредиторів;

4962 грн. 00 коп. (витрати по сплаті судового збору при подачі даної заяви) - підлягають відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредиторами у справі № 913/122/22 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :

- Фізична особа ОСОБА_4 на суму 24962 грн. 00 коп. , з яких:

4962,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

20000 грн - друга черга;

- Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Київ та Київської області АТ «Ощадбанк» на суму 7 004 006 грн. 24 коп. , з яких:

- 4962,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

- 6362861 грн. 07 коп. - грошові вимоги забезпечені рухомим майном - транспортним засобом Mercedes-Benz S600, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно договору застави № 1254 від 04.07.2007 р.

- 572657 грн. 50 коп. - друга черга;

- 63526 грн. 24 коп. - третя черга.

Акціонерне товариство Міжнародний комерційний банк на суму 684901718 грн. 78 коп., з яких:

- 4962,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

- 673 406413,52 грн. - друга черга;

- 6170 238,39 грн. - третя черга.

Приватне підприємство Лекс на суму 78700546,22 грн., з яких:

- 4962,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів;

- 78700546 грн. 22 коп. - друга черга.

В задоволенні решти вимог кредиторів суд відмовити.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів, з дня постановлення цієї ухвали.

4. Керуючому реструктуризацією боржника строк до 30.06.2023 р. подати до Господарського суду Луганської області рішення кредиторів щодо погодженого плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 25.07.2023 р. на 12 год. 00 хв.

6. Ухвалу направити учасникам провадження у справі та керуючому реструктуризацією.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 07.06.2023

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО