І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/186/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К, у відкритому судовому засіданні розглянувши заяву Приватного підприємства "Смолянка - Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Приватного підприємства "Смолянка - Агро",
e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1
до відповідача: Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області,
предмет спору: спонукання до укладення договору оренди землі
за участю представників учасників справи:
від відповідача: Чичеров О.С. (самопредставництво).
У судовому засіданні 02.06.2023 була проголошена вступна та резолютивна частини додаткового рішення на підставі ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою суду від 25.05.2023 заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 02.06.2023.
31.05.2023 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання №107 від 31.05.2023, у якому просить суд розглянути заяви без його участі, зазначає, що підтримує заяву і що відповідач у своїх письмових заявах по суті справи не заперечував щодо розміру витрат понесених позивачем на правничу допомогу адвоката.
01.06.2023 через Електронний суд від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
У судове засідання 02.06.2023 прибув повноважний представник відповідача, який просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Суд задовольнив клопотання представника позивача про розгляд заяви без його участі.
Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши заперечення представника відповідача, суд встановив наступні обставини.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.05.2023 у справі за позовом Приватного підприємства "Смолянка - Агро" до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про зобов`язання Олишівську селищну раду укласти з ПП "Смолянка - Агро" договір оренди земельної ділянки, загальною площею 73,629га, кадастровий номер :01:003:0348, строком на 20 років, для ведення сільськогосподарського виробництва, позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (код 04412544, вул. Чернігівська, 3, смт Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15575) на користь Приватного підприємства "Смолянка - Агро" (код 34739782, вул. Хмельницького Б., 74, с. Грабівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 16330) 2481,00грн судового збору.

Ураховуючи, що позивачем у позовній заяві зазначено про те, що докази щодо розміру судових витрат, які будуть понесені при розгляді даної справи, будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення (ч.8 ст.129 ГПК України), судом, за результатом розгляду наявного спору вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат виключно по судовому збору.

Позивачем відповідно до ст. 124 ГПК України разом з позовною заявою подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: судовий збір у сумі 2481,00грн та витрати на правову допомогу у сумі 20000,00грн.

24.05.2023 через канцелярію суду від позивача надійшла заява №04/186 від 23.05.2023 (здана на пошту 23.05.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у сумі 20000,00грн. На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу до заяви додано: копію платіжного доручення від 18.05.2023, копію додаткової угоди №17-1 від 08.12.2021 та докази направлення цієї заяви з додатком відповідачу

Надаючи оцінку доказів та нормативно-правове обґрунтування, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 238 ГПК України при ухвалені рішення у справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Крім того, відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Також слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, докази на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Позивач скористався своїм процесуальним правом та повідомив суд про подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених під час судового розгляду наявного спору, в межах строків, встановлених частиною 8 статті 129 ГПК України. Відповідні докази подані до суду своєчасно.

Інтереси позивача у даній справі представляє адвокат Водолагін Сергій Миколайович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №288 від 26.04.2006.

На підтвердження отримання позивачем правової допомоги надано: копію додаткової угоди № 17-1 від 08.12.2021 до договору №08-С від 01.07.2020 "Про надання правової допомоги", копію ордера на надання правничої допомоги від 10.02.2022, копію платіжного доручення від 18.05.2022 на суму 20 000,00грн.

Відповідно до п.1.1 додаткової угоди ПП "Смолянка-Агро" зобов`язалося сплатити адвокату Водолагіну С.М. за вступ та представництво інтересів клієнта в Господарському суді Чернігівської області з правами, передбаченими ст. 42,46,61 ГПК України, за позовом ПП "Смолянка-Агро" до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 2 додаткової угоди № 17-1 від 08.12.2021 до договору №08-С від 01.07.2020 "Про надання правової допомоги" сторони домовились про оплату правничої допомоги у справі за позовом ПП "Смолянка-Агро" до Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про зобов`язання вчинити певні дії. Клієнт сплачує адвокату фіксовану суму 20000,00 грн.

Додаткова угода є невід`ємною частиною договору №08-С від 01.07.2020 (п.3.2 додаткової угоди).

Отже, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений додатковою угодою №17-1 від 08.12.2021 у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Таким чином, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу у даній справі подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України) не вимагається.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

За частиною 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи (1); чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (2); поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (3); дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (4).

Системний аналіз наведених норм частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; їх обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату вирішення справи на репутацію сторін; публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Водночас, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судом встановлено, що позивачу в межах судового розгляду даного спору надано професійну правничу допомогу вартістю 20 000,00грн.

Відповідач просить суд зменшити витрати на правничу допомогу до 10 000,00грн. В обґрунтування зазначає про те, що позивачем не надано детальний опис робіт, (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також зазначає, що під час судового розгляду справи адвокатом не змінювалась правова позиція, а підготовлені процесуальні документи є не співмірними та такими, що не відповідають складності справи та виконаним адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт із заявленим розміром витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи що позивачем у межах строку, визначеного частиною 8 статті 129 ГПК України подано до справи належні докази на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи, беручи до уваги, що за результатом розгляду спору позов задоволено повністю, суд, дійшов висновку про те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача та є підставою для прийняття додаткового рішення у справі.

Заперечення відповідача були прийняті судом до уваги, але не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного підприємства "Смолянка - Агро" №04/186 від 23.05.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити повністю.

Стягнути з Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (код 04412544, вул. Чернігівська, 3, смт Олишівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15575) на користь Приватного підприємства "Смолянка - Агро" (код 34739782, вул. Хмельницького Б., 74, с. Грабівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 16330) 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається у строки та порядку, визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Додаткове рішення складено та підписано 05.06.2023.

Суддя В.В. Моцьор