УХВАЛА

01.06.2023Справа № 910/8449/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Вершиніної Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" про розподіл судових витрат у зв`язку із необгрунтованими діями позивача у господарській справі

За позовом Громадської спілки "Український музичний альянс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА"

про виплату відрахувань (відсотків) у розмірі 3 605 389, 11 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Гутнік І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська спілка "Український музичний альянс" (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" (далі-відповідач) про стягнення відрахувань (відсотків) у розмірі 1 064 824, 86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 14.05.2020 по 05.02.2021 відповідач імпортував на митну територію України радіотелефони системи стільникового зв`язку (мобільні телефони) з кодом згідно з УКТЗЕД 8517 1200 00, планшетні комп`ютери з кодом згідно з УКТЗЕД 8471 3000 00, жорсткі диски з кодом згідно з УКТЗЕД 8471 7050 00, жорсткі диски з кодом згідно з УКТЗЕД 8471 7050 00, ноутбуки з оптичним приводом для CD/DVD-RW-дисків з кодом з УКТЗЕД 8471 3000 0, телевізори з функцією запису телевізійних програм з кодом згідно з УКТЗЕД 8528 та флеш-картки та карти пам`яті з кодом згідно з УКТЗЕД 8523 5110 00, які відповідно до постанови № 992 належать до переліку обладнання/матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок зі сплати відрахування від вартості цих товарів уповноваженій організації колективного управління.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 позов Громадської спілки "Український музичний альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" про виплату відрахувань (відсотків) у розмірі 3 605 389, 11 грн. - залишено без розгляду.

21.04.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" надійшла заява про розподіл судових витрат у зв`язку із необгрунтованими діями позивача (надіслана засобами поштового зв`язку 18.04.2023), в якій відповідач просить суд стягнути з Громадської спілки "Український музичний альянс" на користь відповідача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 814 500, 00 грн.

24.04.2023 до суду надійшли заперечення Громадської спілки "Український музичний альянс" на заяву відповідача про розподіл судових витрат у зв`язку із необгрунтованими діями позивача (сформовані в системі «Електронний Суд»).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 розгляд заяви призначено на 18.05.2023.

У судовому засіданні 18.05.2023 суд на місці ухвалив відкласти розгляд заяви на 01.06.2023.

01.06.2023 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача на заперечення позивача.

У цьому судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву про розподіл судових витрат у зв`язку із необгрунтованими діями позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" про розподіл судових витрат у зв`язку із необгрунтованими діями позивача, суд відзначає наступне.

Як на підставу стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 814 500, 00 грн відповідач посилається на частину п`яту статті 130 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" надано:

- копію договору про надання правової допомоги №1684п від 24.06.2021;

- копії додаткових угод № 1 від 24.06.2021, № 2 від 26.11.2021, № 4 від 10.08.2022, № 6 від 30.09.2022, № 3 від 26.11.2021, № 7 від 20.03.2023, до договору про надання правової допомоги №1684п від 24.06.2021;

- рахунки-фактури № 1684/13-1 від 25.06.2021, № 1684/13-2 від 01.11.2021, №1684/13-3 від 01.02.2022, № 1684/19-1 від 30.08.2022, № 1684/19-2 від 06.09.2022, №1684/22-1 від 18.10.2022, № 1684/22-2 від 06.02.2023, №1684/23-1 від 30.03.2023, № 1684/23-2 від 13.04.2023;

- платіжні інструкції №21780 від 25.06.2021, № 24982 від 02.11.2021, № 27734 від 03.02.2022, № 30619 від 02.09.2022, № 30765 від 08.09.2022, № 31424 від 19.10.2022, № 406563482 від 08.02.2023, № 417395208 від 30.03.2023, № 417395540 від 13.04.2023, про сплату за надані послуги правової допомоги;

- звіти (акти) про виконання договору про надання правової допомоги: № 1 ві 17.04.2023, № 5 від 17.04.2023, № 4 від 17.04.2023, № 3 від 17.04.2023, № 2 від 17.04.2023;

- детальний опис правової допомоги, що надана Адвокатським об`єднанням «Арцінгер» Товариству з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" під час розгляду справи № 910/8449/21;

- ордери на надання правничої (правової) допомоги, видані Адвокатським об`єднанням «Арцінгер».

Відповідно до частини другої статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами першою - п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин п`ятої та восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду;

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Частиною п`ятою статті 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Аналіз статей 129 (розподіл судових витрат) та 130 ГПК України (розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду) дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною стосовно загальних правил розподілу судових витрат.

Близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 910/14162/17, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 12.07.2021 у справі № 903/317/20.

Суд зазначає, що позов Громадської спілки "Український музичний альянс" про стягнення 3 605 389, 11 грн. відрахувань (відсотків) за імпорт товарів (обладнання і матеріальні носії) було залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 226 ГПК України, з огляду на те, що позовні вимоги у цій справі стосуються стягнення відрахувань (відсотків) від вартості обладнання і матеріальних носіїв, імпортованих відповідачем, із застосуванням яких можна здійснити відтворення творів і виконань, передбачених частино другою статті 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права", і які в силу положень частини п`ятої статті 42 названого Закону підлягали перерахуванню на користь уповноваженої організації колективного управління, однак позивач фактично на мав повноважень на звернення до суду за відповідними вимогами.

Водночас звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід було довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

Суд зазначає, що посилання відповідача на ті обставини, що позивач неодноразово не з`являвся у судові засідання, внаслідок чого суд не міг вирішити питання, які мали бути розглянуті під час судового розгляду справи (призначення експертизи, витребування доказів тощо), а також позивач свідомо зазначив свій номер телефону у процесуальних документах та не заперечував факту отримання телефонограми з повідомленням про судове засідання 28.10.2021, проте у судове засідання 28.10.2021 не з`явився, не приймаються судом до уваги, оскільки вказані обставини були підставою винесення судом ухвали від 28.10.2021 про залишення позову Громадської спілки "Український музичний альянс" без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, проте постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.10.2021 у справі № 910/8449/21 було скасовано, а справу № 910/8449/21 передано до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Тож, Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" не доведено та судом не встановлено, що спір виник внаслідок необгрунтованих дій позивача, а тому відсутні підстави для покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу. Сама по собі помилковість позиції позивача щодо наявності у нього прав на позов не може вважатися винною поведінкою учасника справи.

Аналогічна правова позиція, щодо відсутності підстав для стягнення з Громадської спілки "Український музичний альянс" в порядку ч. 5 статті 130 ГПК України витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу викладена у постановах Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 910/11156/21 та 04.05.2023 у справі № 910/7388/21.

За таких обставин, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" про розподіл судових витрат у зв`язку із необгрунтованими діями позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 130, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "АСБІС-УКРАЇНА" про розподіл судових витрат у зв`язку із необгрунтованими діями позивача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 06.06.2023.

Суддя Щербаков С.О.