ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. Справа№ 910/14587/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Ващенко Інни Василівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023

у справі № 910/14587/22 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Ващенко Інни Василівни

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай-транс"

про визнання укладеним на новий строк договору

за участю представників:

від позивача: Попов А.Г.;

від відповідача: Полішко Л.О.;

від третьої особи: Яковенко А.О.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Ващенко Інна Василівна (далі - ФОП Ващенко І.В.) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до КП "Київтранспарксервіс" про визнання укладеним на новий строк договору про надання в експлуатацію майданчика для паркування, в редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має переважне право на на укладення нового договору про надання права на експлуатацію визначеного даним договором майданчика для паркування відповідно до договору від 04.03.2019 № ДНП-2019-03/17 про надання в експлуатацію майданчика для паркування та угоди № 9 від 30.05.2019 про зміну сторони договору від 04.03.2019 № ДНП-2019-03/17, за яким КП "Київтранспарксервіс" передав за плату ФОП Ващенко І.В. в експлуатацію 152 (137+15) місць для паркування транспортних засобів, що розташовані на майданчику для паркування за адресою: м. Київ, Оболонський р-н, вул. Бережанська (між буд. № 9 та № 15).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у позові відмовлено повністю.

Суд дійшов висновку, що у разі виявлення орендодавцем незгоди у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця щодо добросовісного користування та розпорядження власністю на власний розсуд після закінчення строку дії договору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 272/441/18.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ФОП Ващенко І.В. звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/14587/22 та ухвалити нове рішення про задоволення позову, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

За твердженням скаржника, порушене відповідачем переважне право позивача на укладення договору на новий строк підлягає захисту шляхом визнання укладеним у судовому порядку нового договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 за апеляційною скаргою ФОП Ващенко І.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/14587/22 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 23.05.2023.

15.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому КП "Київтранспарксервіс" просить апеляційну скаргу ФОП Ващенко І.В. залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/14587/22 залишити без змін.

В судовому засіданні 23.05.2023 оголошувалась перерва до 06.06.2023.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили, доводячи її безпідставність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами справи, 04.03.2019 між КП "Київтранспарксервіс" (сторона-1) та ФОП Бойко В.А. (правонаступником якого є ФОП Ващенко І.В.) (сторона-2) був укладений договір ДНП - 2019-03/17 про надання за плату в експлуатацію майданчика для паркування - 137 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 15 спеціальних місць для безкоштовного паркування за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Бережанська (між буд. № 9 та № 15), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів.

Договір вважається укладеним та набирає чинності з дня підписання і діє до 31.12.2021 (п. 7.1 договору).

У п. 7.2 договору зазначено, що за умови належного виконання умов даного договору, ФОП Ващенко І.В. має переважне право на укладення нового договору про надання права на експлуатацію визначеного даним договором майданчика для паркування.

Якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не попередить письмово іншу сторону про свій намір припинити дію договору, його дія автоматично продовжується на 1 календарний рік (п. 7.3 договору).

30.05.2019 сторони підписали акт приймання-передачі обумовленого договором паркувального майданчика.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, протягом 2019 - 2022 років ФОП Ващенко І.В. експлуатувала вказаний паркувальний майданчик.

26.11.2022 ФОП Ващенко І.В. звернулась до КП "Київтранспарксервіс" з листом від 22.11.2022, яким повідомила про бажання скористатися своїм переважним правом на укладання нового договору з 01.01.2023 по 31.12.2025 на тих самих умовах, що і попередньо укладений договір та інші аналогічні договори, що наразі укладаються КП "Київтранспарксервіс". Додатком до листа вказано: підписані два оригінали договору - кожен на 8 аркушах, та два оригінали акту приймання-передачі - кожен на 1 аркуші.

Проте, у листі від 18.11.2022 № 053/05-2990 КП "Київтранспарксервіс" відповідно до п. 7.3 договору нагадало ФОП Ващенко І.В. про закінчення 31.12.2022 строку дії договору № ДНП-2019-03/17. Також відповідач повідомив, що в подальшому не має намір пролонгувати з позивачем договір.

При розгляді позовних вимог ФОП Ващенко І.В. суд апеляційної інстанції враховує правовий висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо правової природи укладеного між сторонами договору, який визнає його договором надання послуг, оскільки договір передбачає вчинення КП "Київтранспарксервіс" як виконавцем певних дій за плату (надання права на організацію та експлуатацію місць паркування транспортних засобів). Відтак, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі такого договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини надання послуг.

Аналогічних висновків щодо правової природи укладеного між сторонами договору дійшов Верховного Суду у постанові від 04.06.2018 № 910/20720/16, у постанові від 03.02.2020 у справі № 910/6312/19.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори.

Згідно зі ст. 626, 627, ч. 1 ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 ЦК України).

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У ч. 1 ст. 651 ЦК України зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не підтверджують досягнення згоди між сторонами на пролонгацію договору на новий строк.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що для набуття переважного права на укладення договору на новий термін недостатнім є належне виконання стороною своїх обов`язків за попереднім договором, оскільки іншими передумовами для реалізації такого права законодавство чітко визначає необхідність досягнення сторонами домовленості щодо умов нового договору та рівність умов (пропозицій) особи, яка наділена переважним правом, з умовами іншої сторони.

Тобто, в силу наведених норм переважне право сторони полягає у наданні йому переваги при укладенні договору на новий строк перед іншими особами, а не у виключності права сторони на переукладення договору на новий строк.

Оскільки відповідачем, як свідчать матеріали справи, у визначений договором термін - за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору № ДНП-2019-03/17 від 04.03.2019 було письмово попереджено позивача про припинення строку дії вказаного договору, то договір № ДНП-2019-03/17 від 04.03.2019 припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Встановивши дотримання відповідачем положень п. 7.3 договору щодо попередження сторони про свій намір припинити дію договору, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позову ФОП Ващенко І.В.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про необґрунтованість позовних вимог.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, незважаючи на певні недоліки у визначені правової природи договору, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Ващенко Інни Василівни на рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/14587/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 у справі № 910/14587/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14587/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.06.2023.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова