УХВАЛА

30 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/312/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,

представники учасників справи:

позивача - Поліщук П. Я.,

відповідачів - Українець С. В. (керівник),

третьої особи на стороні позивача - Бабенко А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ" про відмову від позову у справі № 910/312/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ"

до Приватного підприємства "Ф.Ф.- СЕРВИС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІКА-2017", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСХАУС"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича

про визнання договорів недійсними, скасування реєстраційних дій та скасування відкритого розділу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ" (далі - ТОВ "Лебединське Консалт") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Ф.Ф.-СЕРВИС" (далі - ПП "Ф.Ф.-Сервіс"), Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІКА-2017" (далі - ТОВ "Епіка-2017") та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСХАУС" (далі - ТОВ "Трансхаус") про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2017, укладеного між ПП "Ф.Ф.-Сервіс" та ТОВ "Епіка-2017", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О. В., зареєстрованого в реєстрі за номером 585 (далі - договір купівлі-продажу від 21.04.2017);

- визнання недійсним договору міни від 23.09.2021, укладеного між ТОВ "Епіка-2017" та ТОВ "Трансхаус", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О. В., зареєстрованого в реєстрі за номером 2073 (далі - договір міни від 23.09.2021);

- скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко О. В., а саме: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 24.04.2017 індексний номер 34896718 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23.09.2021, індексний номер 60552479;

- скасування відкритого розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 000 щодо об`єкта нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Лебединська, 6.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 та рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2022, ТОВ "Лебединське Консалт" у касаційній скарзі просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, з підстав, визначених у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на прийняття судових рішень з неправильним застосуванням судами норм матеріального права, а саме статей 203, 215 Цивільного кодексу України, положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також неврахуванням судами висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06.11.2019 у справі 910/14328/17, та порушенням судами норм матеріального права, що з урахуванням пункту 1 частини 3 статті 310 зазначеного Кодексу, є підставою для скасування судових рішень.

Скаржник зазначає, зокрема, що судом першої інстанції відхилено подані в обґрунтування позовних вимог відповіді на адвокатські запити, надані Комунальним підприємством Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 06.10.2021 № 062/14-13033 (И-2021), від 10.12.2021 № 062/14-16473 (И-2021), без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 910/14328/17, з якої вбачається, що реєстрація права власності на будівлі та споруди на підставі документів, які не видавалися, є підставою для скасування права власності на такі об`єкти незалежно від наявності вироку суду з приводу підроблення документів та їх використання.

Заявник касаційної скарги також вказує на те, що суди попередніх інстанцій порушили норми статті 16, частини 1 статті 73, частини 6 статті 75, частини 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме, суд першої інстанції, пославшись на відсутність обвинувального вироку у кримінальному провадженні, знехтував встановленим частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України обов`язком дослідження доказів, які слугували підставою позову, внаслідок чого правильне вирішення справи стало неможливим.

До недосліджених належним чином судом першої інстанції доказів, зокрема, відносяться довідка Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 05.01.2017 НЖ-2017 № 8843 та відповіді на адвокатські запити Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 06.10.2021 № 062/14-13033 (И-2021); від 06.10.2021, від 10.12.2021 № 062/14-16473 (И-2021).

Невизнання судом першої інстанції зібраних адвокатом сторони доказів з тих лише підстав, що вони не мають юридичної сили без вироку суду в кримінальній справі істотно порушує визначене статтею 16 Господарського процесуального кодексу України право на правову допомогу, як фундаментальний принцип господарського судочинства.

Згідно з ухвалою Касаційного господарського суду від 20.04.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Лебединське Консалт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 у справі № 910/312/22, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 23.05.2023.

23.05.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява ТОВ "Лебединське Консалт", підписана представником товариства Поліщуком П. Я., в якій заявник касаційної скарги просить на підставі пункту 1 частини 2 статті 46, пункту 4 частини 1 статті 231, статті 307 та частини 1 статті 313 Господарського процесуального кодексу України прийняти відмову ТОВ "Лебединське Консалт" від позову у справі № 910/312/22, визначити нечинними судові рішення у справі, закрити провадження у справі та повернути заявникові з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги у сумі 12 405,00 грн.

У судовому засіданні оголошено перерву до 30.05.2023 для надання учасниками справи пояснень та документів.

ТОВ "Епіка-2017" просило суд не приймати відмову позивача від позову та продовжити розгляд справи, вказуючи на те, що метою відмови позивача від позову, на його думку, є визнання нечинними судових рішень першої та апеляційної інстанції, якими було доведено (підтверджено), що оспорювані позивачем правочини (договори), стороною яких не є позивач, не порушують (не зачіпають) його прав та законних інтересів. Судовими рішеннями встановлено правомірність набуття відповідачами їх права власності на належне їм нерухоме майно, а прийняття відмови від позову не усунить правового конфлікту між сторонами на майбутнє і надасть можливість позивачеві надалі подавати до відповідачів безпідставні позови.

Згідно із статтею 307 Господарського процесуального кодексу України у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав касаційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

У частинах 1 та 2 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Згідно з частиною 5 статті 191 зазначеного Кодексу суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Сторонам роз`яснено наслідки такої процесуальної дії, як відмова позивача від позову.

Оскільки заява про відмову від позову підписана уповноваженим представником позивача - адвокатом Поліщуком П. Я., який згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 06.04.2023 № 187/23, укладеним із ТОВ "Лебединське Консалт" має право підписувати від імені клієнта позовну заяву та будь-які інші процесуальні документи та заяви про суті спору по справі та представляти клієнта у Верховному суді з усіх питань, що стосуються ведення його справи (пункти 1.1, 2.2 договору), зважаючи на те, що відмова від позову не суперечить інтересам товариства, яке представляє заявник, та є формою реалізації принципу диспозитивності господарського судочинства, передбаченого у статті 14 Господарського процесуального України, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відмову від позову у цій справі.

При цьому заперечення ТОВ "Епіка-2017" на заяву позивача про відмову від позову не беруться до уваги з огляду на положення процесуального законодавства, зокрема, статей 191, 307 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням встановлення наявності у представника позивача відповідних повноважень, та вжиття ним дій з урахуванням інтересів його довірителя.

У заяві про відмову від позову ТОВ "Лебединське Консалт" просило також повернути з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченої ним суми судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 1З0 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У частині 4 статті 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Ураховуючи наведені положення законодавства та зважаючи на клопотання позивача про повернення судового збору за подання касаційної скарги, позивач має право на повернення йому із Державного бюджету України 50 відсотків від сплаченої згідно з платіжним дорученням від 08.04.2023 № 388 суми судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, що становить 12 405,00 грн.

Керуючись статтями 130, 191, 231, 234, 235, 307 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ" про відмову від позову у справі № 910/312/22 задовольнити.

2. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ" від позову у справі № 910/312/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ" до Приватного підприємства "Ф.Ф.- СЕРВИС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІКА-2017", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСХАУС", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича про визнання договорів недійсними, скасування реєстраційних дій та скасування відкритого розділу.

3. Визнати нечинними рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі № 910/312/22.

4. Провадження у справі № 910/312/22 закрити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЕБЕДИНСЬКЕ КОНСАЛТ" з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого товариством під час подання касаційної скарги згідно з платіжним дорученням від 06.04.2023 № 388 у сумі 12 405,00 грн (дванадцять тисяч чотириста п`ять грн, 00 коп).

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ на виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак