ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1378/22

Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Нечепуренко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/1378/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8-В)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Прогрес" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Олега Кошового, буд. 13-Б/1, нежиле приміщення 78)

про стягнення заборгованості

за участю представників:

від позивача: Кротов О.Ю., довіреність №210 від 03.10.2022

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №б/н від 11.08.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Прогрес" про стягнення суми заборгованості за електричну енергію в розмірі 483082,51 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Черногузу А.Ф.

Ухвалою суду від 22.08.2022 відкрито провадження у справі №911/1378/22, прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.09.2022 о 14:00.

Ухвалою суду від 26.09.2022 відкладено підготовче засідання на 24.10.2022 о 14:00.

12.10.2022 на адресу суду від позивача надійшов супровідний лист, яким долучено до матеріалів справи докази направлення відповідачу листа з інформацією про дату та час судового засідання, яке призначено на 24.10.2022 о 14:00, разом з копією ухвали суду у справі №911/1378/22 від 22.08.2022.

Ухвалою суду від 27.10.2022 відкладено підготовче засідання на 31.10.2022 о 15:30.

Ухвалою суду від 31.10.2022 відкладено підготовче засідання на 21.11.2022 о 15.15.

Ухвалою суду від 21.11.2022 відкладено підготовче засідання на 19.12.2022 о 16:00.

Ухвалою суду від 19.12.2022 відкладено підготовче засідання на 17.01.2023 о 17:20.

Ухвалою суду від 23.12.2022 виправлено описку у вступній та резолютивній частині ухвали суду від 19.12.2022, дату та час призначення підготовчого засідання на: « 17.01.2023 на 15:20».

Ухвалою суду від 17.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2023 о 17:00.

21.02.2023 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою надання представнику відповідача часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 21.02.2023 задоволено заяву судді Черногуза А.Ф. від 21.02.2023 про самовідвід.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області №19-АР від 23.02.2023 справу №911/1378/22 було призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 матеріали справи передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 28.02.2023 прийнято справу №911/1378/22 до свого провадження та призначено судове засідання на 23.03.2023 о 14:00.

В судовому засіданні 23.03.2023 оголошено перерву до 06.04.2023 о 13:45.

05.04.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому міститься заява про поновлення строку для подання відзиву.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- відповідно до вимог п. 3 розділу II «Прикінцеві положення» ЗУ від 17.03.2020 №530-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги;

- ТПП України своїм листом №2024/02.0-7.1, починаючи з 24.02.2022, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України;

- у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, у сфері діяльності відповідача склалась складна ситуація, оскільки відбулось різке падіння ринку нерухомості, що безумовно негативно вплинуло на стан та результати його господарської діяльності;

- у зв`язку з форс-мажорними обставинами, якими є встановлений Кабінетом Міністрів України карантин та військова агресія російської федерації проти України, на сьогоднішній день відповідач позбавлений можливості виконати свій обов`язок перед позивачем відповідно до умов Договору;

- відповідач зазначає, що укладений між сторонами Договір є чинним, не розірваним та не припиненим, а тому наявність форс-мажорних обставин не звільняє його від виконання свого обов`язку, а лише продовжує строк виконання такого обов`язку до моменту припинення відповідних обставин та до закінчення впливу цих обставин на діяльність відповідача.

05.04.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач зазначає наступне:

- відповідачем неодноразово було визнано наявність договірних відносин з позивачем згідно Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420045419 від 01.01.2019, в тому числі, наявність заборгованості у розмірі 483082, 51 грн., яка була додатково погоджена шляхом підписання між сторонами Договору про реструктуризацію боргу та Актом звіряння розрахунків;

- на теперішній час заборгованість відповідача продовжує залишатись неоплаченою, що спричиняє позивачу понесення збитків;

- заборгованість відповідача виникла ще до введення воєнного стану на території України;

- п. 12.4. Договору встановлено, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від оплати постачальнику послуг, які були надані до їх виникнення. Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання;

- лист ТПП України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1 не є сертифікатом, який безпосередньо засвідчує настання форс-мажорних обставин;

- наявність листа ТПП України та самого факту здійснення військової агресії проти України не звільняє сторону Договору від відповідальності за взяті на себе зобов`язання.

06.04.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про проведення розгляду справи, який призначений на 06.04.2023 о 13:45 без участі його представника, у зв`язку із неможливістю його прибуття до суду. Відповідач зазначив, що проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В судове засідання 06.04.2023 з`явилась представник позивача, яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 06.04.2023 не з`явився, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

За результатами розгляду заяви відповідача про поновлення строку для подання відзиву, яка міститься у відзиві на позов, суд зазначає таке.

Вказана заява мотивована тим, що відповідач не отримав жодної ухвали суду у даній справі, в тому числі ухвалу про відкриття провадження у справі №911/1378/22, водночас представник відповідача зміг ознайомитись з матеріалами справи лише 24.03.2023.

Безпосередньо в судовому засіданні 06.04.2023, представник позивача не заперечував проти задоволення заяви відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Так, відповідачем подано до суду заяву про поновлення строку на подання відзиву, який встановлюється законом, тоді як на подання відзиву строк встановлюється судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява відповідача про поновлення строку на подання відзиву задоволенню не підлягає.

Однак, для повного та всебічного розгляду справи, забезпечення принципу змагальності та рівності прав учасників процесу, а також з огляду на викладені заявником обставини, суд вважає за можливе продовжити відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву з власної ініціативи та прийняти його до розгляду.

З урахуванням зазначеного вище, у судовому засіданні 06.04.2023 суд, у порядку частин 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позов, продовження відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву та прийняття його до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, неявка в судове засідання 06.04.2023 представника відповідача, належним чином повідомленого про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без його участі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи позицію сторін, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Прогрес" (далі відповідач, Споживач) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (далі позивач, Постачальник), що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420045419 від 01.01.2019.

Так, позивачем зазначено, що ТОВ Київська обласна енергопостачальна компанія є електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, на підтвердження чого позивачем долучено до позову копію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 за №429.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України Про ринок електричної енергії.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до ст. 4 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Позивач вказує, що п. 8 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 встановлено, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

З позовної заяви вбачається, що відповідно до приписів п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312, враховуючи факт споживання електричної енергії відповідачем та здійснення ним часткової оплати, між сторонами укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420045419 від 01.01.2019 (далі Договір), шляхом приєднання до його умов.

Позивач зазначає, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" за посиланням: http://koec.com.ua/page?root=18&id=19.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано Договір, редакція якого діє з 01.10.2020, проте враховуючи, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному веб-сайті Компанії за посиланням: http://koec.com.ua/page?root=18&id=19, суд під час ухвалення рішення керується редакцією Договору, розміщеному на веб-сайті позивача, що діє з 01.01.2019.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявоюприєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно з п. п. 2.1., 2.2., 2.3. Договору за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі - ОСР) договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та/або господарську діяльність. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької та іншої діяльності. Обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та для споживачів, які не є побутовими (юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), підтверджується шляхом підписання Сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії / акта прийманняпередачі електричної енергії.

Пунктами 5.1., 5.2. Договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №3 до цього Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. п. 5.4., 5.5. Договору збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору. Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.10 Договору).

У разі виникнення у Споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим Договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному цим Договором або договором про реструктуризацію заборгованості (п. 5.12. Договору).

Згідно з п. 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п. 12.1. Договору).

Відповідно до п. 12.2. Договору під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. До форс-мажорних обставин відносятся: надзвичайна і непереборна за наявних умов сила, захист від дії якої не передбачено в проектній та іншій нормативній документації, дію якої неможливо попередити застосуванням високопрофесійної практики персоналу, дія якої може бути викликана: винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту); непередбаченими ситуаціями, викликаними діями сторони, що не є стороною відповідного договору (страйк, локаут, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, пожежа, вибух, протиправні дії третіх осіб, в тому числі несанкціоноване втручання у функціонування комп`ютерної системи Постачальника (хакерська атака)); умовами, регламентованими відповідними органами виконавчої влади, а також пов`язаними з ліквідацією наслідків, викликаних винятковими погодними умовами і непередбаченими ситуаціями, що перешкоджають виконанню договірних зобов`язань у цілому або частково.

Згідно з п. п. 12.3., 12.4., 12.5. Договору строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства. Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від оплати Постачальнику послуг, які були надані до їх виникнення.

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання але не раніше дати, наведеній в комерційній пропозиції. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1. Договору).

Договір укладений на умовах, які розроблені електропостачальником та опубліковані на офіційному веб-сайті позивача, без викладення його в паперовій формі. Позивач наголошує, що факт укладання Договору підтверджується діями відповідача, які спрямовані на виконання його умов, зокрема, споживанням електричної енергії та частковою оплатою.

Матеріали справи також містять комерційну пропозицію «Універсал» відповідно умов якої термін постачання встановлено до 31.12.2019. Постачання вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення вказаного терміну постачання жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення постачання, або про перегляд умов комерційної пропозиції.

Згідно з умовами комерційної пропозиції «Універсал» остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення відповідного договірного обсягу постачання електричної енергії на ціну, визначену згідно умов даної комерційної пропозиції, та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку Постачальника.

Комерційною пропозицією «Універсал» також передбачено, що рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) надається Постачальником Споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані Постачальником рахунки підлягають оплаті Споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Позивач зазначає, що протягом періоду 2020-2021 років відповідач споживав електричну енергію, в підтвердження чого між сторонами було оформлено та підписано наступні Акти приймання-передавання електричної енергії:

- №А- за січень 2020 року на суму 103717, 07 грн.;

- №А- за лютий 2020 року на суму 109999, 75 грн.;

- №А- за березень 2020 року на суму 80982, 46 грн.;

- №А- за квітень 2020 року на суму 87017, 90 грн.;

- №А- за травень 2020 року на суму 73008, 88 грн.;

- №А- за червень 2020 року на суму 80583, 17 грн.;

- №А- за липень 2020 року на суму 62642, 12 грн.;

- №А- за серпень 2020 року на суму 72456, 31 грн.;

- №А- за вересень 2020 року на суму 72405, 92 грн.;

- №А- за жовтень 2020 року на суму 32445, 93 грн.;

- №А- за листопад 2020 року на суму 67913, 81 грн.;

- №А- за грудень 2020 року на суму 67772, 57 грн.;

- №А- за січень 2021 року на суму 1232, 48 грн.;

- №А- за лютий 2021 року на суму 302, 26 грн.;

- №А- за березень 2021 року на суму 1506,73 грн.;

- №А- за квітень 2021 року на суму 1177, 48 грн.;

- №А- за травень 2021 року на суму 2955, 08 грн.;

- №А- за червень 2021 року на суму 709, 15 грн.;

- №А- за липень 2021 року на суму 781, 36 грн.

Також позивач вказує, що він свої зобов`язання за Договором виконав та поставив на об`єкти відповідача електричну енергію. Однак, відповідач, всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а також, умов укладеного Договору не здійснив у повному обсязі оплату за спожиту електричну енергію, у зв`язку із чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 483082, 51 грн.

Як вбачається з позовної заяви, 18.01.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № в розмірі 483082, 51 грн. (далі- Договір про реструктуризацію заборгованості).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору про реструктуризацію заборгованості у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор та Боржник домовилися про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію, що виникла у Боржника перед Кредитором згідно з Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг/споживачу №420045419 від 01.01.2019 року (далі - Основний договір), шляхом розстрочення її погашення. Кредитор надає Боржнику розстрочення оплати заборгованості на суму 483082, 51 грн., в тому числі ПДВ 80 513, 75 грн., а Боржник зобов?язується повністю сплатити заборгованість відповідно до погодженого Сторонами Графіку погашення заборгованості (Додаток №1). Сплата заборгованості згідно Графіку погашення заборгованості здійснюється Боржником незалежно від оплати поточних платежів згідно Основного договору.

Пунктом 2.1.1. Договору про реструктуризацію заборгованості встановлено, що Боржник зобов`язаний погасити заборгованість згідно Основного договору, сума якої визначена п. 1.2. Договору та зазначена Сторонами в Акті звіряння розрахунків (Додаток №2), відповідно до графіку погашення заборгованості.

В разі невнесення платежів в строки згідно Графіку погашення заборгованості та настання терміну погашення боргу в повному обсязі, Кредитор може достроково в односторонньому порядку розірвати договір, про що Боржник письмово повідомляється протягом п`яти банківських днів до дня розірвання (п. 3.3. Договору про реструктуризацію заборгованості).

Договір набирає чинності з дати підписання обома Сторонами і діє до повної ліквідації заборгованості Боржником, а в разі настання обставин, передбачених п. 6.3. Договору до моменту настання цих обставин.

Згідно додатку №1 до Договору про реструктуризацію заборгованості - «Графік погашення заборгованості», остаточним строком погашення заборгованості є 20.04.2022.

Матеріали справи також містять підписаний між сторонами та скріплений печатками підприємств Акт звіряння розрахунків від 18.01.2022, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18.01.2022 становить 483082, 54 грн.

Позивач в позові наголошує на тому, що незважаючи на реструктуризацію боргу, відповідачем не було сплачено на його користь зазначеної суми заборгованості.

З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача 483082, 51 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня 2020 по липень 2021.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки електричної енергії та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що електропостачальники мають право, серед іншого, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів. При цьому ч. 3 ст. 58 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктами 2.3.11., 2.3.14. ПРРЕЕ визначено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс).

Відповідно до пп. 6.1. п. 6. Розділу XIII «Перехідні положення» Кодексу, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідач спожив електричну енергію за Договором за період з січня 2020 по липень 2021, що підтверджується долученими до матеріалів справи Актами приймання-передавання електричної енергії.

Судом враховано, що Акти приймання-передавання електричної енергії не підписані зі сторони відповідача, але містять печатку підприємства відповідача.

Однак, з підписаного обома сторонам Акту звіряння розрахунків вбачається, що станом на 18.01.2022 заборгованість за спожиту електричну енергію у відповідача перед позивачем складає 483082, 54 грн.

Разом з тим, відповідач у відзиві на позов підтвердив факт існування облікованої за ним заборгованості у зазначеному розмірі.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З огляду на вказане вище та те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Прогрес" про стягнення заборгованості за період з січня 2020 по липень 2021 в сумі 483082, 51 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, аргументи відповідача стосовно того, що у зв`язку із наявністю форс-мажорних обставин, якими є встановлений Кабінетом Міністрів України карантин та військова агресія російської федерації проти України, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором продовжуються до моменту припинення відповідних обставин та до закінчення впливу цих обставин на його діяльність, спростовуються наступним.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2" (в редакції постанови № 215 від 16.03.2020) з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 № 383 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої карантин на території України продовжено до 30 червня 2023 р.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-IX від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Однак, приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не розповсюджуються на стягнення основної заборгованості зі сплати спожитої електричної енергії.

Щодо тверджень відповідача про те, що невиконання ним умов Договору сталось виключно через настання форс-мажорних обставин, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 12.4. Договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства.

Натомість, матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин та неможливість у зв`язку із цим виконати договірні зобов`язання.

При цьому, обставина введення на території України воєнного стану, враховуючи наявність універсального офіційного листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин, не є автоматичною підставою для звільнення особи від відповідальності за неналежне виконання умов Договору.

Верховний Суд в постанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Необхідною умовою є наявність причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання договору та обставинами непереборної сили. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Враховуючи доводи відповідача відносно виникнення форс-мажорних обставин та наданих у їх підтвердження доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено об`єктивної неможливості виконання умов Договору у зв`язку із виникненням таких обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором стосовно не здійснення останнім в повному обсязі оплати за поставлену електричну енергію. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи доказів повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати позивача зі сплати судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Прогрес".

У судовому засіданні, яке відбулося 06.04.2023, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Прогрес" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Прогрес" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Олега Кошового, буд. 13-Б/1, нежиле приміщення 78, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8-В, ) заборгованість у розмірі 483082 (чотириста вісімдесят три тисячі вісімдесят дві) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 7246 (сім тисяч двісті сорок шість) грн. 24 коп., видавши наказ.

Повний текст рішення складено 06.06.2023.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.