РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2023Справа № 910/5007/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеплай" до Міністерства оборони України про стягнення 238 972,00 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеплай" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Міністерства оборони України (далі - Міністерство) 238 972,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за договором на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (харчові продукти (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів харчування) для особового складу та годування штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2020 рік) від 19 лютого 2020 року № 286/2/20/5.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 квітня 2023 року вищенаведену позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5007/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

20 квітня 2023 року через загальний відділ діловодства суду від Міністерства надійшла заява від вказаної дати про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позов на 15 днів. В обґрунтування наведеної заяви позивач посилався на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнного стану доступ до місця постійної дислокації Міністерства є обмеженим. Дані обставини перешкоджають подачі відзиву в установлений судом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 квітня 2023 року вищевказану заяву Міністерства задоволено та продовжено строк на подання відзиву на позовну заяву до 5 травня 2023 року.

9 травня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 5 травня 2023 року, в якому Міністерство заперечило проти позовних вимог, оскільки позивач, на його думку, неналежно виконував свої зобов`язання за договором у частині маркування товару. Крім того, відповідач зазначив, що Товариство з вимогою про повернення спірного безвідсоткового грошового депозиту не зверталося.

Жодних інших клопотань та заяв по суті справи від сторін не надходило.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі ? ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи подання позивачем та відповідачем заяв по суті справи, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, в яких останні заперечували проти розгляду даного спору по суті, а також зважаючи на наявність у матеріалах справи усіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року між Міністерством та Товариством було укладено договір № 286/2/20/5 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) (харчові продукти (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів харчування) для особового складу та годування штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2020 рік), за умовами якого позивач зобов`язався у 2020 році здійснити постачання відповідачу у визначені строки продукти харчування, а останній - прийняти та оплатити вказані продукти відповідно до умов цього правочину (пункт 1.1. договору).

Дана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їх печатками.

Відповідно до пункту 1.4. договору кількість, асортимент та строки постачання харчових продуктів визначаються представником замовника за заявками відповідно до Каталогу продуктів (Додаток № 14.1.).

Згідно з пунктом 1.6. даної угоди замовник зобов`язався здійснити постачання з 1 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року харчових продуктів (комплектів продуктів харчування) для особового складу військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах (КЕКВ 2230) у кількості 3 355 360 комплектів загальною вартістю 198 469 544,00 грн (без ПДВ) та харчових продуктів (комплектів продуктів харчування) для годування штатних тварин військових частин, установ та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах (КЕКВ 2210) у кількості 11 390 комплектів загальною вартістю 673 718,50 грн (без ПДВ). Загальна вартість зазначеного вище товару становить 238 971 915,00 грн, з яких 39 828 652,50 грн становить ПДВ.

Відповідно до умов пункту 6.1. зазначеного правочину розрахунки за фактично поставлені комплекти продуктів харчування проводяться замовником безготівковим розрахунком з його розрахункового рахунку протягом 30 календарних днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міноборони за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого комплекту документів на відвантажені та прийняті харчові продукти, а саме: рахунка-фактури (підписаного керівником та головним бухгалтером постачальника чи уповноваженою особою представника постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі); зведеного акту приймання-передачі (оформленого та підписаного сторонами); видаткової накладної постачальника (оформленої та підписаної сторонами); повідомлення-підтвердження, яке заповняється представником замовника.

У пункті 13.4. угоди зазначено, що укладенням цього договору сторони вчиняють письмовий правочин щодо забезпечення виконання всіх зобов`язань постачальника, визначених в цьому договорі. Сторони домовилися встановити наступні види забезпечення виконання зобов`язання постачальника за договором: грошовий депозит та гарантія банку. Постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за цим договором у розмірі 3 % вартості договору, з яких: 0,1 % вартості договору ? безвідсотковий грошовий депозит, який перераховується позивачем на рахунок замовника у сумі 238 972,00 грн; 2,9 % вартості договору ? гарантія банку в розмірі 6 930 185,54 грн.

Замовник зобов`язується повернути постачальнику вказане забезпечення після закінчення строку дії договору за умови належного виконання постачальником умов цього правочину щодо якості, кількості та строків, крім випадків, визначених у пункті 13.6. договору, а також у разі скасування в судовому порядку результатів процедури закупівлі або цього договору та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі", але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин (пункт 13.5. правочину).

У пункті 13.6. договору сторони погодили, що замовник не повертає забезпечення виконання зобов`язань постачальнику за цим договором та стягує це забезпечення шляхом направленням вимоги до банка-гаранта про сплату грошової суми, а також стягує безвідсотковий грошовий депозит при настанні однієї або декількох наступних умов: порушення постачальником строків постачання харчових продуктів згідно заявки представника замовника більш ніж на дві доби; поставка неякісних харчових продуктів (крім порушення вимог до маркування та етикетування, тари та пакування), окрім випадку заміни постачальником неякісних харчових продуктів протягом двох діб, наступних за датою поставки таких неякісних харчових продуктів; несплати штрафних санкцій, передбачених розділом ІХ цього договору; односторонньої відмови постачальника від виконання зобов`язань за даним договором, розірвання договору в судовому порядку за позовом постачальника; розірвання договору замовником з підстав невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків ? до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (пункт 12.1. угоди).

На виконання пункту 13.4. договору позивач перерахував відповідачу кошти у розмірі 238 972,00 грн в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за цією угодою.

Наведена обставина не заперечувалася відповідачем у поданому ним відзиві на позовну зааяву.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України (далів - ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Заперечуючи проти позову, Міністерство вказує на те, що позивачем порушено умови договору в частині якості поставленого товару, зокрема, щодо його маркування.

При цьому, пунктом 4.6. договору визначено, що у разі виявлення представником замовника порушень при прийманні харчових продуктів у зведеному акті приймання-передачі зазначаються факти порушень та складається акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання у трьох примірниках. Один примірник залишається у представника замовника, другий направляється замовнику з належними доказами факту наявності порушень постачальником умов договору, а третій надається постачальнику під розписку або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладення.

Попри наведене, відповідач не скористався своїм правом на доведення факту (фактів) порушення постачальником умов договору та не надав жодного доказу на підтвердження вказаної ним обставини.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, відповідачем не доведено належними доказами наявності передбачених пунктом 13.6. договору підстав для неповернення Товариству перерахованого останнім безвідсоткового грошового депозиту в сумі 238 972,00 грн.

Натомість факт належного виконання Товариством умов зазначеного договору підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства від 20 листопада 2020 року № 286/6/8451, у якому прямо зазначено, що позивачем умови цього правочину виконані в повному обсязі належним чином, у тому числі щодо якості та строків поставки обумовленого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За пунктом 13.5. договору замовник зобов`язується повернути постачальнику забезпечення виконання зобов`язань постачальника за цим договором після закінчення строку його дії за умови належного виконання постачальником умов договору щодо якості, кількості та строків, крім випадків, визначених у пункті 13.6. угоди.

Враховуючи те, що Міністерством не доведено наявності передбачених договором підстав для звернення стягнення на суму спірного забезпечення, у той час як згідно з пунктом 12.1. угоди строк її дії припинився 31 грудня 2020 року, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо повернення Товариству спірної суми безвідсоткового грошового депозиту.

Оскільки доказів повернення позивачу забезпечення виконання договору у розмірі 238 972,00 грн на час розгляду даної справи не надано, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Товариства.

При цьому, суд не бере до уваги доводи Міністерства щодо відсутності до нього звернення Товариства з вимогою про повернення спірного безвідсоткового грошового депозиту, оскільки умови пункту 13.5. договору не ставлять обов`язок відповідача щодо повернення забезпечення виконання зобов`язань за договором (після закінчення строку його дії та за умови його належного виконання іншою стороною) у залежність від наявності звернення його контрагента з відповідною вимогою, а містять конкретний обов`язок - повернути безвідсотковий грошовий депозит не пізніше п`яти банківських днів з дня настання передбачених угодою обставин.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеплай" (65013, місто Одеса, Миколаївська дорога, будинок 126; ідентифікаційний код 42398012) 238 972 (двісті тридцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн 00 коп. суми безвідсоткового грошового депозиту та 3 584 (три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн 58 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано: 5 червня 2023 року.

Суддя Є.В. Павленко