ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р. Справа №914/76/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів М.Б. Желіка

О.І.Матущака,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 б/н від 20.03.2023 (вх. № 01-05/887/23 від 23.03.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 (м. Львів, суддя М.Р. Король)

у справі № 914/76/23

за позовом: керівника Пустомитівської окружної прокуратури, м. Пустомити Львівської області, в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області

про стягнення 18 725,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 про стягнення 18 725,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства щодо проїзду великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, у зв`язку з чим прокурор просив стягнути з відповідача 18 725,03 грн.

Відповідач щодо позову заперечив, та вказав на відсутність підстав для представництва інтересів держави прокурором, оскільки матеріали позовної заяви не містять відомостей стосовно неможливості захисту інтересів безпосередньо Державною службою України з безпеки на транспорті.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 позов керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув із Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СЕРВІС-1» на користь Державної служби України з безпеки на транспорті в дохід Державного бюджету України 18 725 грн. 03 коп плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні та сплачений судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимога про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування в розмірі 18 725,03 грн є обґрунтована та підтверджена матеріалами справи.

Разом з тим, суд зазначив, що прокурор дотримався визначеного Законом порядку звернення до суду з позовом, правомірно захищає інтереси держави в суді в межах наданих йому повноважень, участь прокурора у цій справі, є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена захистом державного інтересу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що здійснення нарахування Державною службою України з безпеки на транспорті немало законних підстав, а відтак відповідач вважає його безпідставним.

Разом з тим, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до заперечень відповідача про відсутність підстав для представництва інтересів держави прокурором та в оспорюваному рішенні не надав жодної правової оцінки

наведеним в відзиві твердженням.

Окрім того, відповідач не погоджується з твердженням суду, яке міститься у рішенні, про не оскарження розміру плати відповідачем, і як наслідок чинність розрахунку плати, оскільки таке твердження повністю суперечить нормам права та установленій судовій практиці, позаяк розрахунок плати за проїзд не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків, тому не можуть бути предметом спору.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 02.10.2021 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі Управління) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля «MAN TGA 18.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом/напівпричепом «BODEX KIS 3 WS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить відповідачу ТзОВ «ТРАНС-СЕРВІС-1», під час якого було встановлено перевищення нормативних вагових параметрів.

Актом №0064580 від 02.10.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів зафіксовано надання відповідачем послуг по перевезенню вантажу за маршрутом: Єрки - Єлизаветівка, з перевищенням вагових параметрів, а саме: нормативно допустиме осьове навантаження тонн становить 11,00 11,00 та 22,00, а фактичне - 6,38, 8,96 та 25,14, без дозволу який надає право на рух автомобільними дорогами України.

Габаритно-ваговий контроль проводився у Кіровоградській області (автомобільна дорога Н01 Київ-Знам`янка, км 241 + 800 м), маршрут автомобіля відповідача становив Єрки - Єлизаветівка, загальною протяжністю дороги 375 км.

На підставі акту №318046 від 02.10.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та акту №0064580 від 02.10.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Управлінням проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким за виявлені порушення нараховано плату на суму 607,5 євро.

У матеріалах справи наявне також свідоцтво про повірку у законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке підтверджують сертифікацію ваг, що застосовувались при зважуванні транспортного засобу відповідача.

У розрахунку №2066 від 02.10.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування зазначено, що перевищення параметрів від нормативу становить 14,27 відсотка, тобто транспортний засіб відповідача можна вважати великоваговим.

Так, з акту №0064580 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки №0055111 від 02.11.2021р. про результати здійснення габаритно- вагового контролю, встановлено, що фактичне осьове навантаження тонн становить 6,38, 8,96, 8,02, 8,4 та 8,72, повна маса - 40,48 тонн, без дозволу який надає право на рух автомобільними дорогами України.

За кермом вищезазначеного автомобіля знаходився водій ОСОБА_1 , який з актами ознайомився, однак від підпису та надання пояснень відмовився.

В подальшому, відділом на адресу відповідача направлено повідомлення №93329/3.1/24- 21 від 05.11.2021р. про необхідність внесення плати за проїзд в розмірі 607,5 євро.

Згідно листів Відділу №33993/31/24-22 від 06.10.2022р., №2857/31/23-22 від 03.11.2022 вказана заборгованість ТзОВ «ТРАНС-СЕРВІС-1» не сплачена.

В той же час, на підставі вищенаведених матеріалів, Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки відбувся розгляд справи №3657 про порушення щодо автомобільного перевізника ТзОВ «ТРАНС-СЕРВІС-1», за результатами якого винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №322572 від 02.12.2021р. Вказана постанова у судовому порядку не оскаржувалася. Згідно платіжних доручень №2646 та №2647 від 24.02.2022р. штраф сплачено у повному обсязі.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Щодо позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19) зроблено висновок, що «прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Судом встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті, у зв`язку з нестачею коштів для сплати судового збору, з позовною заявою до відповідача про стягнення 18 725,03 грн не зверталася, що підтверджується листами №33993/31/24-22 від 06.10.2022р., №2857/31/23-22 від 03.11.2022р.

Так, з листів №33993/31/24-22 від 06.10.2022р., №2857/31/23-22 від 03.11.2022р. слідує, що позивачу було відомо про виниклу заборгованість у розмірі 607,5 євро, проте жодних заходів до її стягнення у судовому порядку впродовж тривалого часу не було вжито.

Про намір звернутися з даним позовом прокурор повідомив позивача в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листом №14.55/04-16-7203 вих-22 від 05.12.2022р. Прокурор зазначає, що відповіді на цей лист не надходило.

У зв`язку із невжиттям позивачем жодних заходів для стягнення вказаної заборгованості, прокурор 29.12.2022 звернувся до господарського суду в інтересах держави.

Таким чином, прокурор достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020р., справа № 912/2385/18.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу Украни з безпеки на транспорті (затверджено Постановою КМУ №103 від 11.02.2015р.), Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що прокурор правомірно звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Щодо предмету спору.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закон України «Про автомобільний транспорт» (в редакції від. 02.10.2021) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно із ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі Положення), відповідно до п. 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

За приписами підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Судом встановлено, що 02.10.2021 посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі Управління) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля «MAN TGA 18.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом/напівпричепом «BODEX KIS 3 WS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить відповідачу ТзОВ «ТРАНС-СЕРВІС-1», під час якого було встановлено перевищення нормативних вагових параметрів.

За змістом ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (надалі Порядок № 879).

Пунктом 3 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Частиною 3 п. 2 Порядку № 879 передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (Офіційний вісник України, 2001, № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 22.5. розділу 22 «Перевезення вантажу» Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно із п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п. 20 Порядку № 879).

Враховуючи вищенаведене, суд не бере до уваги твердження скаржника про те, що здійснення нарахування Державною службою України з безпеки на транспорті немало законних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведення контролю посадовими особами Управління встановлено перевищення параметрів транспортного засобу відповідача від нормативу на 14,27 % (Розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 2066 від 02.10.2021). Відтак, дана обставина засвідчує, що належний відповідачу транспортний засіб належить до категорії великовагових.

Зважаючи на те, що перевезення вантажів здійснювалося відповідачем з перевищенням вагових обмежень за відсутності документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», посадовими особами Укртрансбезпеки здійснено нарахування плати за проїзд дорогами загального користування.

Пунктом 28 Порядку № 879 встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 26 Порядку № 879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено п. 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням (п. 31-1. Порядку № 879).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник, яким у даній справі виступає відповідач. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 12.02.2020 по справі № 917/210/19.

Крім цього, відповідач є власником великовагового транспортного засобу, а тому саме він має сплатити визначену суму плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, оскільки саме його транспортний засіб завдає шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення. Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 у справі № 747/45/20.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

У зв`язку із встановленням перевищення нормативів, інспекторами Управління відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні нараховано відповідачу плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 607,50 Євро, що за перерахунком згідно з офіційним курсом Національного банку України Євро до Гривні станом на 02.10.2021 еквівалентно 18 725, 03 грн (1 Євро= 30,8231; 30,8231х607,50=18 725, 03 грн).

Згідно з приписами п. 31-1 Порядку № 879, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

У відповідності до п.п. 37, 41 Порядку № 879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Суд зазначає, що відповідач не надав жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який належить йому на праві власності, як і не надав доказів оскарження в установленому порядку дій Укртрансбезпеки щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків.

З огляду на викладене, слід вважати, що відповідач висновків суду першої інстанції не спростував. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно виконав свій обов`язок щодо мотивації прийнятого ним рішення у даній справі та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі № 914/76/23 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 б/н від 20.03.2023 (вх. № 01-05/887/23 від 23.03.2023) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2023 у справі № 914/76/23 залишити без змін.

3.Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя М.Б. Желік

Суддя О.І.Матущак