ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.06.2023 Справа № 914/511/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

заяви Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

про видачу дублікату наказу від 12.06.2018 року

у справі №914/511/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ, від імені якого діє філія «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ», м. Львів,

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів,

про стягнення 15 969,64 грн

Представники учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано заяву Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про видачу дубліката наказу у справі №914/511/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» від імені якого діє філія «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про стягнення 15542,54 грн. суми основного боргу, 390,05 грн. пені та 37,05 грн. трьох відсотків річних за грудень 2017 року; ціна позову 15969,64 грн.

Відповідно до проведеного 06.06.2023 автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви визначено суддю Гоменюк З.П.

У поданій суду заяві про видачу дубліката наказу заявник зазначив, що наказ про примусове виконання рішення суду було видано 12.06.2018 року.

У подальшому, виконавчий документ у справі №914/511/18 неодноразово перебував на виконанні в органах примусового виконання, зокрема в межах виконавчого провадження №62921557, що було відкрито 11.09.2020 Шевченківським ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ. Однак, відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження АТ «Укртрансгаз» не отримало, про обставини відкриття виконавчого провадження №62921557 з примусового виконання виконавчого документа у справі АТ «Укртрансгаз» дізналось з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, а також внаслідок поданого до органу примусового виконання запиту про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження й надання відомостей щодо ходу виконання.

У відповідь на поданий Акціонерним товариством «Укртрансгаз» запит, органом примусового виконання за вих.№B-14/43809 від 29.05.2023, копію якого долучено до матеріалів заяви, повідомлено, що виконавчий документ у справі 11.09.2020 повторно було пред`явлено до примусового виконання за наслідком якого 29.12.2020 органом примусового виконання винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, при цьому жодних матеріалів виконавчого провадження не надано.

АТ «Укртрансгаз» зазначає, що не отримувало постанови та оригіналу виконавчого документа. Рішення суду до цього часу не виконано, строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становить три роки та не сплив на момент подачі заяви про видачу дубліката наказу.

3 підстав втрати виконавчого документа у справі №914/511/18 за обставин, що не залежали від АТ «Укртрансгаз» для реалізації права на примусове виконання рішення, змушений звернутися до суду зі заявою про видачу дубліката наказу про виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що норми процесуального законодавства не передбачають обов`язковий розгляд заяв про видачу дублікату наказу в судовому засіданні, а суд, ознайомившись з матеріалами заяви, не вбачає необхідності у наданні додаткових доказів та пояснень, розгляд заяви здійснюється без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.05.2018 року у справі №914/511/18 позовні вимоги задоволено частково; стягнено з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Батуринська, буд.2; ідентифікаційний код 07638027) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд.9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі в особі філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (79053, Львівська область, м. Львів, вул. Рубчака, буд.3; ідентифікаційний код 25560823) 15542,54 грн суми основного боргу, 195,03 грн пені, 37,05 грн трьох відсотків річних та 1762,00 грн судового збору.

12.06.2018 року Господарським судом Львівської області видано відповідний наказ, зокрема і наказ про стягнення грошових коштів з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» в особі в особі філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», в якому вказано, що він дійсний для пред`явлення до виконання до 16.06.2021 року.

Повідомленням від 29.05.2023 року Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції повідомив АТ «Укртрансгаз», що 29.12.2020 року державним виконавецем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання.

Рекомендованим листом державний виконавець надіслав стягувачеві постанову про повернення виконавчого документу та наказ №914/511/18 від 12.06.2018.

Як стверджує заявник, оригінал наказу був втрачений за обставин, що не залежали від АТ «Укртрансгаз».

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічне положення міститься і в ч.1 ст.18 та ч.1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2012 у справі №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД», Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, зазначено, що неможливість для заявника отримати результат виконання рішення суду, винесеного на його або її користь, складає втручання у право на мирне володіння майном, яке викладено у першому параграфі ст.1 Протоколу №1 до Конвенції.

У рішенні у справі «Чіжов проти України» від 17.05.2005 Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно до п. 19.4 розділу «Перехідних положень» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Судом встановлено, що відповідно до платіжної інструкції №7928 від 30.05.2023 заявником сплачено судовий збір за видачу дубліката наказу у розмірі 80,52грн.

Наказ Господарського суду Львівської області від 12.06.2018 року дійсний для пред`явлення до виконання до 13.06.2021 року, про що зазначено у самому наказі.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих Документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі №727/1256/16-ц, відповідно до якої строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

З урахування вище наведеного, суд дійшов висновку, що винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.2.2020 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено, оскільки з часу повернення виконавчого документа стягувачу строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання поновлюється.

Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права (аналогічна позиція Верховного Суду викладена у постановах від 19.01.2019 у справі 916/215/15-г та від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12).

Суд вважає, що відмова у задоволенні заяви фактично позбавить стягувача гарантованого Конституцією України права на виконання судового рішення та піддасть сумніву обов`язковість виконання рішення, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що наказ від 12.06.2018 року у справі №914/511/18 не виконано, строк пред`явлення наказу до виконання не закінчився, відтак заява Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази перебування наказу Господарського суду Львівської області №914/511/18 від 12.06.2018 на виконанні, беручи до уваги твердження заявника про втрату наказу та закріплений ст.124 Конституції України принцип обов`язковості виконання судових рішень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату наказу.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 326, 327, п.19.4 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про видачу дублікату наказу задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 12.06.2018 року у справі №914/511/18 про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Батуринська, буд.2; ідентифікаційний код 07638027) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд.9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі в особі філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (79053, Львівська область, м. Львів, вул. Рубчака, буд.3; ідентифікаційний код 25560823) 15542,54 грн суми основного боргу, 195,03 грн пені, 37,05 грн трьох відсотків річних та 1762,00 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Гоменюк З.П.