ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року м.Дніпро Справа № 904/161/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання Бурчак А.Ю.

представники сторін:

позивач ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 05.02.1998 року;

адвокат Калдаєва А.В.: Щербина Юлія Олександрівна, ордер серії АЕ №1113064 від 13.03.2023 року;

від Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 4": Співак Надія Максетівна, адвокат, ордер серії АР №1099493 від 01.09.2022 року;

від Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради: Салькова Ірина Анатоліївна, представник , довіреність №15/6-6 від 23.01.2023 року;

представник Дніпровської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Калдаєва Анатолія Васильовича на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 року у справі № 904/161/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Калдаєва Анатолія Васильовича, м.Дніпро

до відповідача-1 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м.Дніпро

відповідача-2 Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 4" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Дніпровської міської ради, м.Дніпро

про визнання договору оренди від 05.09.2019 №548-ДРА/19 продовженим на тих самих умовах, визнання недійсним рішення від 06.12.2021 №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовження договору оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Калдаєв Анатолій Васильович (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту по роботі з активами управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради (далі - відповідач-1) та до Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 4" Дніпровської міської ради, (далі - відповідач-2) про визнання договору оренди від 05.09.2019 року №548-ДРА/19 продовженим на тих самих умовах; про визнання недійсним рішення Департаменту по роботі з активами управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради від 06.12.2021 №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовження договору оренди".

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та Дніпропетровською обласною радою було укладено договір оренди від 05.09.2019 року №548-ДРА/19, за умовами якого позивач отримав у платне строкове користування нерухоме майно об`єкт оренди для розміщення їдальні та буфета дієтичного харчування для співробітників відповідача-2, який є балансоутримувачем майна.

Згідно додаткової угоди від 05.09.2019 року внесено зміни до договору оренди, орендодавцем зазначено Департамент по роботі з активами управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради.

Термін дії договору сторони погодили до 01.07.2021року. Згідно п.10.1 договору після закінчення дії договору оренди орендар має переважне право на переукладення договору оренди на інший термін за умови, що він належним чином виконував обов`язки за договором оренди.

16.01.2021року листом відповідач-2 повідомив позивача про припинення договору оренди на підставі рішення відповідача-1 від 06.12.2021року №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовженні договору оренди".

Підставою прийняття оскаржуваного рішення стало порушення орендарем умов договору оренди та відсутність заяви про продовження дії договору оренди.

Позивач посилався на те, що дії Департаменту по роботі з активами управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради суперечать положенням діючого законодавства ст.ст.18,19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п.141 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою КМУ від 03.06.2020 року №483, ст.19 Конституції України.

За змістом позову позивач також зазначав, що згідно ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України оскільки сторони не подали один одному жодної заяви, договір вважається таким, що є продовженим на той самий термін та на тих самих умовах.

В підтвердження дії спірного договору позивач посилався на сплату рахунків, які виставляються орендодавцем за користування приміщенням та комунальні послуги.

Отже, позивач за принципом "мовчазної згоди" вважає договір продовженим, а рішення про продовження договору погодженим.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 року у справі 904/161/22 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Судові витрати покладено на позивача.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано наступними доводами:

- відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди;

- позивач звернувся до відповідача-2 із заявою від б/д за вих. № б/н про продовження договору оренди, у якій просив відповідача-2 розглянути можливість продовжити термін дії договору на 5 років; про отримання заяви від б/д за вих. №б/н свідчить відмітка відповідача-2 з вх. № 304 від 17.02.2021року;

- до відповідача-1 позивач звернувся із заявою від б/д за вих. № 18/21, у якій просив продовжити строк дії договору № 548-ДРА/19; про отримання заяви від б/д за вих. № 18/21 свідчить відмітка відповідача-1 з вх. № 13/68 від 22.02.2021року;

- обидві заяви складені у простій письмовій формі, однак з дотриманням строку звернення (не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди).

- законодавство не встановлює таку підставу для відмови в продовженні договору оренди, як подачу заяви у невстановленій формі; якщо орендар подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, але форма не відповідає вимогам, визначеним пунктом 136 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, орендодавець повинен прийняти заяву і роз`яснити заявнику про виправлення недоліків поданої заяви, зокрема щодо її форми.

- листом від 10.03.2021року за вих. № 8/7-147 "Про внесення до ЄТС" відповідач-1 повідомив позивача, що відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Постанови від 03.06.2020 року № 483 про затвердження Порядку передачі в оренду державного та комунального майна для продовження терміну дії договору оренди від 05.09.2019 року № 548-ДРА/19 позивачу необхідно звернутися із заявою та звітом незалежного оцінювання нерухомого майна (та рецензія до нього) стосовно продовження договору оренди до електронного майданчика, що в свою чергу створить можливість для подальшого продовження дії договору оренди;

- у листі від 10.03.2021 року за вих. № 8/7-147 відповідач-1 наголосив, що підставою для продовження дії договору оренди є (1) заява орендаря про продовження договору, подана до ЕТС орендарем не пізніше ніж за три місяці та (2) звіт з незалежного оцінювання нерухомого майна до закінчення строку дії договору оренди; несвоєчасне подання звіту про оцінку майна, договору страхування чи заяви є причиною для розірвання договору оренди.

Суд звернув увагу, що лист відповідача-1 від 10.03.2022 року за вих. № 8/7-147 складено за результатами розгляду заяви позивача від 18/21 від б/д, а тому саме позивач, як зацікавлена особа у продовженні договору, мав вживати заходів щодо отримання інформації про результати розгляду своєї заяви.

Ненадання відповідачем-1 доказів направлення листа від 10.03.2022 року за вих. № 8/7-147 не свідчить про порушення прав позивача, оскільки у даному випадку саме на позивача покладено обов`язок неухильно додержуватися Конституції України та Законів України (ст. 68 Конституції України).

Суд зазначив, що позивач звернувся до ЄТС із заявою в електронній формі про продовження договору оренди та просив прийняти заявку на продовження діючого договору оренди даного об`єкта без проведення аукціону відповідно до чинного законодавства. Заява подана 16.07.2021 року, тобто після закінчення строку дії договору.

Відповідач-1 прийняв рішення від 06.12.2021 року №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовженні договору оренди", яким вирішив: відмовити у продовженні договору оренди від 05.09.2019 № 548-ДРА/19, нерухомого майна за адресою: вул. Ближня, 31, загальною площею 180,0 кв. м, на підставі ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 143 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, а саме: у зв`язку із тим, що орендар порушує умови договору оренди та не подав заяву про продовження договору оренди у визначений строк.

Господарський суд звернув увагу, що згідно зі ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або ж без проведення аукціону.

В даному випадку спірний договір № 548-ДРА/19 від 07.05.2019 року оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста продовжується вперше та строк оренди за ним становив 2 роки 4 місяці (01.02.2019 року до 01.07.2021року).

Надаючи правову оцінку ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", суд дійшов висновку, що вказана частина ст. 18 Закону містить чотири самостійні випадки, які дають змогу продовжити спірний договір оренди без проведення аукціону.

Враховуючи, що спірний договір продовжується вперше та строк оренди за ним становив 2 роки 4 місяці (01.02.2019 року до 01.07.2021року), господарський суд визнав обґрунтованою позицію позивача щодо можливості його продовження без проведення аукціону.

Господарський суд встановив, що орендар вчасно звернувся до орендодавця із заявою про продовження договору оренди.

Заява, відповідно до п. 136 Порядку, мала бути подана шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі. Орендар мав додати до заяви документи, передбачені пунктом 113 згаданого вище Порядку, та звіт про оцінку майна. Рецензування звіту про оцінку майна здійснюється відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Господарський суд встановив відсутність жодних додатків до заяв позивача від б/д за вих. № б/н про продовження договору оренди та від б/д за вих. № 18/21 адресованих відповідачу-2 та відповідачу-1 відповідно, як і відсутність звіту про оцінку майна, що згідно роз`яснень відповідача-1, викладених у листі від 10.03.2021 року за вих. № 8/7-147 та положень статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є підставою для відмови у продовженні спірного договору оренди.

Також суд зазначив інші підстави для відмови позивачу в позові про визнання продовженим договору оренди.

Зокрема, суд послався на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.10.2021 року у справі № 907/720/20 ( п.п. 5.8, 5.10, 5.28), за якою об`єкт оренди (нерухоме майно вбудовані нежитлові приміщення, які розташовані на 1-му поверсі, 9-ти поверхової будівлі, загальною площею 180,0 кв. м, розміщені за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31) належить до майна закладів охорони здоров`я та не може використовуватися за будь-яким цільовим призначенням. Наведена обставина виключає можливість для продовження терміну дії договору оренди.

Звернувшись до положень п. 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року № 483, (яким встановлено, що не можуть бути використані за будь-яким цільовим призначенням об`єкти оренди, зокрема, майно закладів охорони здоров`я), суд вказав, що такі об`єкти оренди можуть використовуватися лише для розміщення відповідних закладів або лише із збереженням профілю діяльності за конкретним цільовим призначенням, встановленим рішенням відповідного представницького органу місцевого самоврядування, крім випадків, що передбачають використання частини такого майна з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо такими закладами, пов`язаних із забезпеченням чи обслуговуванням діяльності таких закладів, їх працівників та відвідувачів. Зазначені об`єкти можуть також використовуватися для проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів.

Господарський суд взяв до уваги, що у п. 1.1 договору визначено, що об`єкт оренди використовується під розміщення їдальні та буфета дієтичного харчування. Водночас у листі відповідача-2 від 13.04.2021 року за вих. № 575 адресованого відповідачу-1 вказано, що об`єкт оренди використовувався протягом строку оренди для розміщення, реалізації друкованої продукції та надання послуг копіювання. Проте докази того, що об`єкт оренди використовується з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо такими закладами і пов`язані із забезпеченням чи обслуговуванням безпосередньо діяльності таких закладів, їх працівників та відвідувачів господарському суду надані не були.

Також, посилаючись на ч.1 ст.3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" суд звернув увагу, що об`єктами оренди за цим Законом, зокрема, є майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, державних і комунальних установ та організацій, Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних та фіскальних органів, Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, що не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій, - без права викупу та передачі в суборенду орендарем.

Водночас, відповідно до п.29 не може бути використані за будь-яким цільовим призначенням в тому числі нерухоме майно закладів охорони здоров`я.

В такий спосіб, передача в оренду спірного майна можлива (крім загальних умов передбачених законодавством) за наявності таких додаткових умов: а) майно не використовується зазначеними органами для здійснення своїх функцій; б) при передачі в оренду повинно бути дотримано його цільове використання.

При цьому, ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю.

З огляду на встановлені судом обставини справи та наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання продовженим на тих самих умовах договору оренди від 05.09.2019 року №548-ДРА/19.

Дійшовши висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання продовженим на тих самих умовах договору оренди від 05.09.2019 року №548-ДРА/19, суд зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання недійсним рішення відповідача-1 від 06.12.2021 року №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовжені договору оренди" є неефективним для захисту прав позивача у даних правовідносинах.

Не погодившись із вказаним рішенням, фізична особа-підприємець Калдаєв Анатолій Васильович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, заявник зазначає, що жодних листів-повідомлень, стосовно відмови у продовженні строку оренди за договором №548-ДРА/19 оренди нерухомого майна ФОП Калдаєву А.В. не надходило ані особисто, ані засобами поштового зв`язку.

Станом на дату звернення з позовною заявою ФОП Калдаєв А.В. сплачував орендну плату та комунальні послуги за користування об`єктом оренди згідно із рахунками-фактурами, що надавалися КНП "Міська клінічна лікарня №4" Дніпровської міської ради.

Жодних доказів ніби-то порушення ФОП Калдаєвим А.В. умов договору оренди відповідачами не надано.

Скаржник звертає увагу, що строк дії договору оренди від 05.09.2019 року №548-ДРА/19 сплинув 01.07.2021 року. У відповідності до ч.4 ст.284 Господарського кодексу України сторони договору мали протягом одного місяця, тобто до 01.08.2021 надати одна одній заяву про припинення або зміну умов договору оренди. Враховуючи, що сторони не подали одна одній подібної заяви, позивач вважає договір таким, що є продовженим на той самий термін та на тих самих умовах.

Вказує, що позивач звернувся із відповідними заявами про продовження договору оренди до відповідачів у лютому 2021 року, тобто, в передбачений законодавством строк. Лист КНП "Міська клінічна лікарня №4" ДМР, яким позивача було повідомлено про припинення договору оренди, надіслано на адресу останнього 16.12.2021року, тобто з порушенням строку розгляду заяви ФОП Калдаєва А.В. про продовження строку оренди.

Враховуючи порушення строків розгляду заяви орендаря про продовження строку дії договору та продовження нарахування орендної плати й комунальних платежів, що відповідає принципу "мовчазної згоди", орендар ФОП Калдаєв А.В. на законних підставах продовжує користуватись орендованим приміщенням у відповідності до умов договору, який, на думку скаржника, є продовженим на тих самих умовах.

Заявник апеляційної скарги вказує на відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди, які передбачені ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Також вказує, що орендарем задля повного виконання умов договору оренди та надання послуг з харчування, за погодженням з балансоутримувачем, було проведено ремонт орендованого приміщення та проведено ряд поліпшень за рахунок власних коштів.

Скаржник не погоджується із рішенням суду першої інстанції щодо належності орендованого майна до закладів охорони здоров`я, яке не може використуватися за будь-яким цільовим призначенням, оскільки розпорядником орендованого майна є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, а тому застосування судом положень п.2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-ІХ є таким, що не відповідає обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство "Міська клінічна лікарня №4" Дніпровської міської ради просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідач-2 вважає, що в оскаржуваному рішенні було докладно та належним чином проаналізовано доводи сторін щодо обґрунтування своїх позицій у справі, правовідносини, що виникли між сторонами та норми права, що їх регулюють.

Судом правомірно зазначено, що орендар зобов`язаний був додати до заяви про продовження договору документи, передбачені пунктом 113 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, та звіт про оцінку майна.

Встановлений судом першої інстанції факт ненадання позивачем звіту про оцінку об`єкта оренди у визначений Законом строк є достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про продовження договору оренди.

Відповідач-2 погоджується із господарським судом, що об`єкт оренди належить до майна закладів охорони здоров`я та не може використовуватися за будь-яким цільовим призначенням, що виключає можливість для продовження терміну дії договору оренди.

Дніпровська міська рада у наданих поясненнях просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

Дніпровська міська рада в обґрунтування своєї правової позиції посилається на те, що дія договору оренди припинилася 01.07.2021 року. Умовами договору не передбачена автоматична пролонгація договору оренди. Позивач заяву про укладення договору оренди на новий термін відповідачу не надав, а також не повідомив Департамент по роботі за активами про намір переукладати договір оренди та не надав відповідний пакет документів для поновлення договору оренди. Сторонами не досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідач-1 вважає, що встановлений господарським судом факт несвоєчасного подання орендарем заяви на продовження договору оренди та звіту про оцінку об`єкта оренди до електронної торгової системи у визначений чинним законодавством строк, є достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про продовження договору оренди.

05.06.2023 року у судове засідання з`явилися позивач, представники позивача та відповідачів, які надали відповідні пояснення.

Дніпровська міська рада наданим їй процесуальним правом не скористалася та не забезпечила у судове засідання явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За приписами ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Колегія суддів вважає, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та надані заперечення, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровської обласної ради сьомого скликання чотирнадцятої сесії від 19.10.2018 року №387-14/VII "Про оренду нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" вирішено передати в оренду позивачу нерухоме майно, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває на балансі комунальних підприємств, установ, закладів і знаходиться за адресою: вул. Ближня, 31 у місті Дніпрі, загальною площею 180,00 кв м.

01.02.2019 року між Дніпропетровською міською радою (далі - орендодавець), Фізичною особою-підприємцем Калдаєвим Анатолієм Васильовичем (далі - орендар) та Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня № 4" Дніпровської міської ради (далі - балансоутримувач) укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області № 387-14/VII-2/94, за умовами п.1.1 якого з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 №387-14/VII передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (далі - об`єкт оренди), під розміщення їдальні та буфета дієтичного харчування для співробітників.

Об`єктом оренди є нерухоме майно (цілісний майновий комплекс, будівля, споруда, приміщення) загальною площею 180,8 кв.м (56,6 + 54,0 + 9,5 + 12,4 + 48,3), розташоване за адресою: 49102, м. Дніпро, вул. Ближня, 31, на першому поверсі блоку Г будівлі, споруди, яке знаходиться на балансі КЗ Дніпропетровська МБКЛ №4 ДОР (п. 2.1 договору).

Вартість об`єкта оренди згідно зі звітом про експертну оцінку нерухомого майна станом на 13.08.2018 року становить 1 320 160,00 грн (п. 2.2 договору).

Відповідно до п.2.3 договору опис технічного стану об`єкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазначається в акті приймання-передачі об`єкта оренди, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 2).

Об`єкт оренди належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області (пункт 2.4 договору).

У розділі 3 договору сторони узгодили розмір та порядок сплати орендної плати.

Цей договір діє з 01.02.2019 року до 01.07.2021 року включно (пункт 11.1 договору).

Об`єкт оренди був переданий орендарю за актом приймання передачі, який було складено та підписано за участю орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

05.09.2019 року між відповідачем-1 та позивачем укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області №387-14/VII-2/94 від 05.09.2019, якою внесені зміни до цього договору та викладено його у новій редакції. Крім цього, зазначено, що зміни внесені цією додатковою угодою набувають чинності з 07.05.2019 року і діють на майбутнє.

З 07.05.2019 року правовідносини між відповідачем-1 як орендодавцем та позивачем як орендарем були врегульовані договором №548-ДРА/19 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі - договір № 548-ДРА/19), за умовами п.1.1 якого з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 року №41/11 зі змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно вбудовані нежитлові приміщення, які розташовані на 1-му поверсі, 9-ти поверхової будівлі (далі об`єкт оренди), загальною площею 180,0 кв. м, розміщені за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 1 320 160,00 грн без ПДВ, що перебувають на балансі відповідача-2, для використання під розміщення їдальні та буфета дієтичного харчування. Використовувати об`єкт оренди не за цільовим призначенням забороняється.

У розділі 3 договору № 548-ДРА/19 сторони узгодили розмір та порядок сплати орендної плати.

Відповідно до ч. 3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли, цей договір діє з 01.05.2019 року по 01.07.2021 року (п. 10.1 договору № 548-ДРА/19).

За актом приймання-передачі від 07.05.2019, який складено за участю орендодавця, позивача та відповідача-2, позивач прийняв в оренду вбудовані нежитлові приміщення, розташовані за адресою: вул. Ближня, 31, загальною площею 180,8 кв. м.

Пунктом 10.2 договору №548-ДРА/19 визначено, що після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на переукладання договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий термін встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленостей щодо умов договору, переважне право орендаря на переукладання договору припиняється.

Відповідно до пункту 10.3 договору № 548-ДРА/19 у разі відсутності протягом місяця заяви від орендаря про переукладення договору оренди на новий термін після отримання листа від орендодавця про закінчення терміну дії договору договір оренди вважається припиненим з наслідками, передбаченими п. 5.5 цього договору.

20.01.2020 року між відповідачем-1 та позивачем укладено додаткову угоду № 2 від 20.01.2020 року, якою у п. 1.1 розділу 1. Предмет договору, слова "… що перебувають на балансі Комунального закладу "Міська клінічна лікарня №4" …", замінено на слова "… що перебувають на балансі Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 4" Дніпровської міської ради …". Вказані зміни набули чинності з 05.12.2019 року.

Позивач звернувся до відповідача-2 із заявою від б/д за вих. № б/н про продовження договору оренди, у якій просив відповідача-2 розглянути можливість продовжити термін дії договору на 5 років. Про отримання заяви від б/д за вих. №б/н свідчить відмітка відповідача-2 з вх. №304 від 17.02.2021 року.

Листом від 17.02.2021 року за вих. № 8/7-69 "Про закінчення терміну дії договору оренди" відповідача-1 повідомив позивача, що договір закінчує свою дію 01.07.2021 року та зазначив, що відповідно до п.2 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" спірний договір не може бути переукладений на новий термін без аукціону. В якості доказу отримання позивачем вказаного листа, відповідачем-1 надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач звернувся до відповідача-1 із заявою від б/д за вих. № 18/21, у якій просив продовжити строк дії договору № 548-ДРА/19. Про отримання заяви від б/д за вих. №18/21 свідчить відмітка відповідача-1 з вх. № 13/68 від 22.02.2021 року.

У відповідь на лист позивача, відповідач-1 листом від 10.03.2021року за вих. № 8/7-147 "Про внесення до ЄТС" повідомив позивача, що відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна", постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року №483 (Порядку передачі в оренду державного та комунального майна) для продовження терміну дії договору оренди від 05.09.2019 року № 548-ДРА/19 позивачу необхідно звернутися із заявою та звітом незалежного оцінювання нерухомого майна (та рецензія до нього) стосовно продовження договору оренди до електронного майданчика, що в свою чергу створить можливість для подальшого провадження дії договору оренди.

Листом від 13.04.2021 року за вих. № 575 відповідач-2 у відповідь на лист відповідача-1 від 24.03.2021 року за вих. № 7/7-234 повідомив, що: відсутня заборгованість з орендної плати чи страхових платежів за спірним договором на дату заповнення довідки; прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів не було; перевірок балансоутримувач або орендодавець не здійснювали протягом строку оренди; цільове призначення, за яким об`єкт оренди фактично використовувався протягом строку оренди: розміщення, реалізація друкованої продукції та надання послуг копіювання; розмір орендної плати за березень 2021 року склав 10 186,62 грн.

Листом від 13.05.2021 року за вих. № 4/7-1024 відповідач-1 звернувся до Департаменту охорони здоров`я населення Дніпропетровської міської ради та просив надати погодження органу управління на продовження спірного договору оренди.

16.07.2021 року позивач звернувся до ЄТС із заявою в електронній формі про продовження договору оренди та просив прийняти заявку на продовження діючого договору оренди даного об`єкта без проведення аукціону відповідно до чинного законодавства 16.07.2021 року.

Відповідач-1 прийняв рішення від 06.12.2021 року №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовженні договору оренди", в якому вирішив: відмовити у продовження договору оренди від 05.09.2019 року № 548-ДРА/19, нерухомого майна за адресою: вул. Ближня, 31, загальною площею 180,0 кв. м, на підставі ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 143 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, яке обґрунтовано посиланням на порушення орендарем умов договору оренди та не подання останнім заяви про продовження договору оренди у визначений строк.

Відповідач - 2 листом від 16.12.2021 року за вих.№1744 повідомив позивача про припинення дії договору № 548-ДРА/19 та просив не пізніше 20.12.2021 року підписати акти приймання-передачі об`єкта оренди до договору №548-ДРА/19 та звільнити об`єкт оренди за адресою: м.Дніпро, вул. Ближня на 1-му поверсі 9-ти поверхової будівлі загальною площею 180,0 кв. м.

На думку колегії суддів суд вірно оцінив правовідносини сторін, що склалися,

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги та поділяє доводи суду першої інстанції виходячи з наступного:

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання договору оренди від 05.09.2019 року №548-ДРА/19 продовженим на тих самих умовах та визнання недійсним рішення Департаменту по роботі з активами управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради від 06.12.2021 року №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовженні договору оренди".

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст. 626, 627 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з договору оренди, який за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

За приписами ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Положеннями ч.2 ст. 291 Господарського кодексу України встановлено, що закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення.

Статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У даній справі об`єктом оренди є нерухоме майно, яке належить до комунальної власності та обліковується на балансі Комунального підприємства "Міська клінічна лікарня №4" Дніпровської міської ради, тому на спірні правовідносини також поширюються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Під час укладення договору оренди сторони керувалися Законом України від 10.04.1992 року № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна".

27.12.2019 року набрав чинності Закон України від 03.10.2019 року № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна", який введено в дію 01.02.2020 року, та відповідно до пункту 2 Перехідних положень якого на правовідносини щодо продовження договору оренди після 01.07.2020 року поширюється дія саме цього Закону.

Враховуючи те, що спірний договір оренди укладено сторонами на термін з 05.09.2019 року по 01.07.2021 року, судом першої інстанції правомірно зазначено, що до спірних правовідносин при вирішенні питання продовження договору оренди підлягають застосуванню норми Закону №157-ІХ (подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі №907/720/20, від 09.11.2021 року у справі № 908/2637/20).

На виконання пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 року №157-ІХ Кабінет Міністрів України прийняв Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року № 483 (далі - Порядок передачі майна в оренду), який регулює правовідносини щодо продовження строку дії договору оренди.

Статтею 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 року № 157-ІХ визначено порядок продовження договору оренди.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 року №157-ІХ встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 року №157-ІХ без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною 1 статті 15 Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною 2 статті 15 Закону відповідно до вимог статті 15 Закону, крім випадків, передбачених абзацами 11 та 12 частини 2 статті 15 Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди (частина 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 року №157-ІХ).

За положеннями частини четвертої та п`ятої статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-ІХ рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

За приписами ч.ч.7,8 ст. 18 Закону №157-ІХ договори, що продовжуються відповідно до частини другої цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду. Орендна плата за договором, який може бути продовжений відповідно до частини другої цієї статті, встановлюється одним із таких способів: на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується, якщо такий договір було укладено на аукціоні або конкурсі; на підставі застосування чинної на момент продовження договору орендної ставки до ринкової вартості об`єкта оренди, оцінка якого має бути здійснена на замовлення орендаря в порядку, визначеному цим Законом та Методикою розрахунку орендної плати, крім випадків, коли розмір такої орендної плати є нижчим за розмір орендної плати договору, що продовжується. У такому разі орендна плата встановлюється на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується.

Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абзацу четвертого частини сьомої цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт. Порядком передачі майна в оренду (для державного майна) або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (для комунального майна) на орендаря може бути покладений обов`язок подачі додаткових документів разом із заявою про продовження договору оренди, що продовжується відповідно до частини другої цієї статті.

Пунктом 134 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках.

Відповідно до п.135 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна орендар, що має право продовжити договір оренди без проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Пунктом 136 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна передбачено, що заява подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі. Орендар додає до заяви документи, передбачені пунктом 113 цього Порядку та звіт про оцінку майна. Рецензування звіту про оцінку майна здійснюється відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX від 03.10.2019 року цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року, крім: положень статей 5, 6, 11, 14, частини восьмої статті 15, частини шостої статті 16 цього Закону (в частині роботи ЕТС), які стосуються внесення (включення) та опублікування інформації в ЕТС, подання заяв, у тому числі заяв на оренду, в ЕТС, опублікування в ЕТС Переліків, договорів оренди, укладених без проведення аукціону, змін і доповнень до договорів оренди, які вводяться в дію з 1 жовтня 2020 року. Внесення (включення) та опублікування інформації, оприлюднення Переліків, договорів оренди, укладених без проведення аукціону, змін і доповнень до договорів оренди, що передбачені статтями 5,6,14, частиною восьмою статті 15, частиною шостою статті 16 цього Закону, здійснюються на офіційних вебсайтах орендодавців, а також у друкованих засобах масової інформації, якщо це передбачено рішенням представницького органу місцевого самоврядування, до моменту введення в дію положень, передбачених цим підпунктом. Подання заяв, у тому числі заяв на оренду, передбачених статтями 6,11,14 цього Закону, здійснюється в паперовій або в електронній формі (без використання ЕТС) до моменту введення в дію положень, передбачених цим підпунктом пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Отже, з 01.10.2020 року заяви про продовження договорів оренди комунального майна подаються через електронну торгову систему.

Таким чином, для продовження договору оренди комунального майна орендар зобов`язаний надати орендодавцю в установлений строк (не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, тобто до 01.04.2021) відповідну заяву, яка починаючи з 01.10.2020 подається шляхом заповнення електронної форми через особистий кабінет в електронній торговій системі, та звіт про оцінку майна, який підлягає рецензуванню відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Матеріалами справи підтверджено, що 22.02.2021 року відповідачем-1 отримано заяву позивача б/д № за вих.№18/21 про продовження строку дії договору № 548-ДРА/19.

Позивачем не надано доказів надання відповідачу-1 документів, передбачених п.113 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна та звіту про оцінку майна.

За приписами ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк.

Крім того, позивач звернувся до ЄТС із заявою в електронній формі про продовження договору оренди 16.07.2021року, тобто після закінчення строку дії договору.

Враховуючи викладене, встановивши факт порушення орендарем передбаченого законодавством порядку продовження строку дії договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказані обставини відповідно до положень ст. 18 Закону №157-ІХ унеможливлюють продовження строку його дії на той самий термін і на тих самих умовах.

Отже, спірний договір оренди припинився на підставі ч.1 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX від 03.10.2019 року у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Враховуючи викладене, встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов вмотивованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання договору оренди від 05.09.2019 року №548-ДРА/19 продовженим на тих самих умовах.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини того, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №903/1173/15, від 09.11.2021 року у справі №906/1388/20, від 26.08.2021 року у справі №924/949/20, від 23.10.2018 року у справі №903/857/18, від 20.08.2019 року у справі №911/714/18, від 13.10.2020 року у справі №911/1413/19).

Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі № 903/1173/15, від 09.11.2021 року у справі № 906/1388/20, від 26.08.2021 року у справі № 924/949/20, від 05.12.2019 року у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 року у справі № 910/21404/17, від 13.10.2020 року у справі № 911/1413/19).

Встановивши факт наявності правових підстав для відмови у продовженні договору, визначених ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", колегія суддів вважає, що оспорюване рішення Департаменту по роботі з активами управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради від 06.12.2021 року №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовженні договору оренди" не суперечить вимогам наведеної правової норми та не порушує законні інтереси позивача щодо можливості продовження договору оренди.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, що враховуючи порушення строків розгляду заяви орендаря про продовження строку дії договору та продовження нарахування орендної плати й комунальних платежів, що відповідає принципу "мовчазної згоди", орендар ФОП Калдаєв А.В. на законних підставах продовжує користуватись орендованим приміщенням у відповідності до умов договору, який, на думку скаржника, є продовженим на тих самих умовах.

Так, ч.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" №2269 (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) було передбачено продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах, який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору.

Водночас, ст.18 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" №157-ІХ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок продовження договору оренди. Наведеною правовою нормою не передбачено продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах, який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на сплату ним орендної плати після закінчення строку дії договору, що на думку останнього свідчить про продовження дії договору, оскільки у п.3.5 договору сторони дійшли згоди, що орендна плата сплачується орендарем (позивачем) за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно. Отже, закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку оплати орендної плати в повному обсязі, у тому числі після спливу строку договору.

Посилання скаржника на проведення, за згодою балансоутримувача, ремонту орендованого приміщення не є підставою для автоматичного продовження спірного договору оренди.

Стосовно заперечення скаржника щодо висновків суду першої інстанції про належність орендованого майна до закладів охорони здоров`я, яке не може використуватися за будь-яким цільовим призначенням, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до п.29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року №483, не можуть бути використані за будь-яким цільовим призначенням об`єкти оренди, зокрема, майно закладів охорони здоров`я, нерухоме майно, в якому розміщені органи державної влади або органи місцевого самоврядування, Збройних Сил, Служби безпеки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, правоохоронних органів і органів доходів і зборів.

Спірний об`єкт оренди перебуває на балансі комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №4" Дніпровської міської ради; уповноваженим органом управління відповідача-2 є Департамент охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку, що об`єкт оренди (нерухоме майно вбудовані нежитлові приміщення, які розташовані на 1-му поверсі, 9-ти поверхової будівлі, загальною площею 180,0 кв. м, розміщені за адресою: м.Дніпро, вул. Ближня, 31) належить до майна закладів охорони здоров`я та не може використовуватися за будь-яким цільовим призначенням.

В такий спосіб суд дійшов правомірного висновку про те, що наведена обставина виключає можливість для продовження терміну дії договору оренди (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.10.2021 року у справі № 907/720/20).

Відповідно до п.29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, передбачено, що обмеження щодо використання майна закладів охорони здоров`я, освіти, соціально-культурного призначення (майна закладів культури, об`єктів спортивної інфраструктури) не поширюються на оренду будівель, споруд, окремих приміщень та їх частин, іншого нерухомого майна, що перебуває в аварійному стані або не використовується у діяльності таких закладів та об`єктів протягом трьох років (для об`єктів площею менш як 500 кв. метрів) або п`яти років (для об`єктів площею, що становить 500 і більше кв. метрів), за умови, що це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у такому закладі або об`єкті, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та паралімпійської підготовки, фізкультурно-оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що надане позивачу в оренду приміщення має площу менш як 500 кв м та не використовується у діяльності лікарні з лише 19.10.2018 року (рішенням Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року №387-14/VII про передачу позивачу в оренду спірного майна) по 01.07.2021 року (дата закінчення спірного договору), тобто менше трьох років, а отже даний випадок не підпадає під наведене вище обмеження.

Доказів зворотного, як і того, що надане позивачу в оренду приміщення перебуває в аварійному стані, чи подальше надання його в оренду не буде погіршувати соціально-побутових умов осіб, які працюють у такому закладі, суду не надано.

Пунктом 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, передбачено, що такі об`єкти оренди можуть використовуватися лише для розміщення відповідних закладів або лише із збереженням профілю діяльності за конкретним цільовим призначенням, встановленим рішенням відповідного представницького органу місцевого самоврядування, крім випадків, що передбачають використання частини такого майна з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо такими закладами, пов`язаних із забезпеченням чи обслуговуванням діяльності таких закладів, їх працівників та відвідувачів. Зазначені об`єкти можуть також використовуватися для проведення науково-практичних, культурних, мистецьких, громадських, суспільних та політичних заходів.

Щодо клопотання відповідача-1 про заміну неналежного відповідача-1 з Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради на Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, апеляційний господарський суд враховує наступне.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що згідно з п. 2 рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2022 року №84/16 "Про затвердження Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради" Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради виступає стороною у договорах оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, які були укладені до моменту прийняття цього рішення.

Відповідно до п.1.1 Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради департамент є органом приватизації Дніпровської міської ради та орендодавцем нерухомого майна Дніпровської міської територіальної громади.

Пунктом 2.2 Положення про департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради передбачено, що департамент у межах своїх повноважень має право від імені та в інтересах територіальної громади міста самостійно укладати угоди, договори і контракти з юридичними та фізичними особами, набувати майнові права та немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем, а також третьою особою у судах всіх інстанцій, укладати мирові угоди.

З урахуванням наведеного, відповідач-1 вважає, що Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради є неналежним відповідачем у справі, а належним є Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

За приписами ст.45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Отже, належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача належить іншій особі - належному відповідачеві.

Належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі № Б-39/02-09).

Тож визначення позивачем у справі складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до ч.ч.2,3,3 ст.48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Отже заміна неналежного відповідача здійснюється до закінчення підготовчого провадження виключно за клопотанням позивача, а не будь-якого іншого учасника процесу.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача-1 про заміну неналежного відповідача.

Крім того, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним рішення від 06.12.2021 року №167-АП/21 "Про прийняття рішення про відмову в продовженні договору оренди" безпосередньо стосуються прав та обов`язків Департаменту по роботі з активами управління з питань комунальної власності Дніпровської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Калдаєва Анатолія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 у справі №904/161/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 07.06.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя І.О. Вечірко