ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
05.06.2023 Справа № 905/680/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
у справі за позовом ОСОБА_1
про переведення прав та обов`язків покупця за договором
без виклику представників сторін,
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 ОСОБА_2 , відповідача 2 ОСОБА_3 про переведення прав та обов`язків покупця за договором.
Разом із позовом від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВАГРОПРОМ» вартістю 375 000,00 грн, що дорівнює 25% статутного капіталу та належить ОСОБА_3 .
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що продаж частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВАГРОПРОМ» відбувся з порушенням приписів чинного законодавства та Статуту Товариства, внаслідок чого інші учасники Товариства були позбавлені свого переважного права на придбання частки відповідача 1, або на прийняття рішення про викуп частки самим Товариством. Заявник вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВАГРОПРОМ» до вирішення справи судом є доцільним заходом забезпечення, який забезпечить виконання судового рішення і допоможе уникнути наступної угоди купівлі-продажу частки з порушенням вимог закону та Статуту. Разом із тим, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВАГРОПРОМ» не обмежує права власника спірної частки, а ні на прийняття участі у діяльності Товариства, а ні на реалізацію прав та обов`язків учасника.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору (п. 1 ч. 5 ст. 137 ГПК України); здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору (п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України).
Виходячи з положень ст. ст. 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення або унеможливлення виконання рішення господарського суду, унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.
Відповідно до п.п. 6.1-6.2.1 Статуту Товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СЛАВАГРОПРОМ» №26/09-19 від 26.09.2019,статутний капітал Товариства складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу Товариства дорівнює сумі вкладів його учасників.
Статутний капітал (статутний фонд) Товариства становить 1500000, 00 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень, 00 коп.
Статутний капітал Товариства розподілений наступним чином:
ОСОБА_4 50% (750 000 (сімсот п`ятдесят тисяч) грн, 00 коп.);
ОСОБА_2 25% (375 000 (триста сімдесят п`ять тисяч) грн, 00 коп.);
ОСОБА_1 25% (375 000 (триста сімдесят п`ять тисяч) грн, 00 коп.).
Разом із заявою про забезпечення позову заявник надав акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВАГРОПРОМ» від 02.05.2023 відповідно до якого учасник Товариства ОСОБА_2 (відповідач 1) продав належну йому частку в Статутному фонді Товариства громадянці ОСОБА_3 (відповідач 2).
Як вбачається із відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 04.05.2023 внесений запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу засновників (учасників) юридичної особи. До переліку засновників (учасників) юридичної особи, станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову, входять:
Доводи заяви позивача про забезпечення позову фактично зводяться до порушення його прав як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВАГРОПРОМ» з часткою у статутному капіталі товариства 25%, внаслідок продажу частки в Статутному фонді Товариства, проведеного без участі та без повідомлення позивача (з огляду на його доводи) та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства.
Предмет позову у справі №905/680/23 та заходи забезпечення позову є взаємопов`язаними, зокрема, направлені на усунення можливості вчинити неправомірні дії з прийняття рішень про розпорядження належними частками у статутному капіталі товариства, що вже вчинялося товариством у справі (з огляду на доводи позивача) та у зв`язку з чим є об`єктивні підстави побоювання вчинення таких дій в подальшому.
Реалізація вище перелічених можливих дій учасників товариства та внесення відповідних записів до державних реєстрів до моменту перевірки у судовому порядку при розгляді поданого позивачем позову законності підстав набуття учасником частки у статутному капіталі товариства може призвести до порушень прав позивача.
У випадку таких недобросовісних дій інших осіб, у разі задоволення позову, без забезпечення позову у вигляді арешту частки в статутному капіталі Товариства сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу, тоді як позов подано з метою захисту корпоративних прав позивача.
Оскільки існує спір щодо законності самого продажу частки у статутному капіталі Товариства, і спір переданий на вирішення в судовому порядку, то до моменту вирішення спору, прийняття учасником подальших рішень щодо частки у статутному капіталі Товариства може призвести до утруднення відновлення прав позивача.
Вжиття заходів забезпечення позову, визначених позивачем, жодним чином не обмежить права та законні інтереси Товариства, зазначені заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не позбавляють товариства, його учасників, конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі. Вищенаведене забезпечує збереження балансу інтересів сторін, а вжиття заходів забезпечення позову узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності. Застосування заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом та не призведе до втручання у звичайну діяльність товариства, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, внаслідок чого заява про забезпечення позову у справі підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Позивач (стягувач): ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 09.07.2008, РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )
Відповідач (боржник): ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку.

Ухвала підписана 05.06.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя О.О. Кучерява