ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року м.Дніпро Справа № 912/1601/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Бурчак А.Ю.

представники сторін:

від позивача: Горбач Андрій Миколайовича

від відповідача: Антонова Світлана Юріївна

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2023 (повний текст рішення складено 02.02.2023, суддя Закурін М.К.) у справі №912/1601/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

до Приватного підприємства "Синтез-Екстракт-2008", с.Обознівка, Кропивницький район, Кіровоградська область

про зобов`язання усунути загрозу магістральному газопроводу шляхом демонтажу огорожі, будівель та споруд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовом до Приватного підприємства "Синтез-Екстракт-2008" про зобов`язання усунути загрозу магістральному газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МПа шляхом невідкладного демонтажу огорожі, будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7620, які перебувають в межах охоронної зони магістрального газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МПа.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення охоронної зони, яке допущене відповідачем, зокрема, знаходження у межах зони збудованих ангарів, складських приміщень, огорожі та висаджених багаторічних насаджень.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2023 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Приватне підприємство "Синтез-Екстракт-2008" усунути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" загрозу магістральному газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МПа шляхом невідкладного демонтажу воріт, позначених літерами "N", "N4", розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0364 площею 1,6182 га, та огорожі, виконаної із дротяної сітки та колючого дроту, розташованої на земельних ділянках з кадастровим номером :02:000:0364 площею 1,6182 га та з кадастровим номером :02:000:0215 площею 1,8818 га, які перебувають у межах охоронної зони магістрального газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МПа". В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного підприємства "Синтез-Екстракт-2008" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 381,58 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині зобов`язання Відповідача усунути загрозу газопроводу шляхом невідкладного демонтажу воріт "N", "N4" та огорожі, виконаної із дротяної сітки та колючого дроту. В іншій частині позову вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Зміст апеляційної скарги свідчить про те, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання Приватного підприємства "Синтез-Екстракт-2008" усунути загрозу магістральному газопроводу "Кременчук-Кропивницький" ДУ 530 мм РУ 55 МПа шляхом невідкладеного демонтажу огорожі, будівель та споруд, які перебувають в межах охоронної зони магістрального газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду530 мм Ру 55 МПа, а саме: ангар-складу, навісів, альтанки, складу, КПП, вагів, комплексу зерноочистки, олійні, ємностей та бункеру.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на те, що вимоги для власників та користувачів земельних ділянок передбачені безпосередньо спеціальними нормативними актами. В оскаржуваному рішенні не надано оцінку діям відповідача щодо ігнорування пунктів 4,12 Правил охорони магістральних трубопроводів, статей 111,112 Земельного кодексу України, статті 8 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів".

Вважає, що судом першої інстанції не було досліджено небезпеку перебування будівель та споруд в охоронній зоні магістрального газопроводу.

У зв`язку з порушенням відповідачем охоронної зони газопроводу, земельна ділянка з кадастровим номером 35225800:02:000:7620, яка у подальшому поділена на 2 земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0364 та з кадастровим номером :02:000:0215 відноситься до потенційно небезпечних. Однак судом першої інстанції не було з`ясовано можливість усунення вказаного порушення шляхом демонтажу вказаних споруд та перенесення за межі охоронної зони газопроводу.

Скаржник не погоджується із висновком господарського суду про те, що ангар-склад літери "В, В1, в2, в1", навіси літери "О", "Л2", "Т", альтанка літера "С", склад літера "П", КПП літера "У", ваги "1", комплекс зерноочистки ЗАВ "2", олійня літери "Л,Л1", ємності 4, 5, 6, 7, 8, 9 та бункер "3" знаходяться у межах охоронної зони, проте на час їх будівництва заборона не відповідне будівництво не встановлювалася.

На думку позивача, вказане не відповідає дійсності, оскільки відповідно до пункту 4 Правил охорони магістральних трубопроводів для охорони об`єктів магістрального трубопровідного транспорту зважаючи на їх стратегічне значення та потенційну небезпеку здійснюються такі заходи, зокрема, установлення обмежень на розміщення в охоронних зонах будівель, споруд, комунікацій і на провадження господарської діяльності у цих зонах.

ПП "Синтез-Екстракт-2008" не зверталось до підприємства магістральних трубопроводів із заявою щодо надання дозволу для проведення робіт із реконструкції будівель та споруд, які знаходяться в охоронній зоні.

Судом першої інстанції помилково зазначено, що з урахуванням факту наявної забудови у межах охоронної зони станом на час набрання чинності Закону № 3041-VI, ініціатива щодо проведення такої експертизи, отримання відповідного висновку, з огляду на обов`язок позивача забезпечувати дотримання норм та правил безпеки та технічної експлуатації трубопроводу, повинна була бути проявлена саме позивачем. Водночас, з урахуванням приписів пункту 7 Правил охорони магістральних трубопроводів та частини 2 статті 13 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" ініціювання питання щодо зменшення охоронної зони магістрального газопроводу відбувається саме за зверненням власника таких будівель та споруд, а не підприємства магістральних трубопроводів.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідач зазначає, що нормою частини 4 статті 22 Закону України "Про правовий режим земель охоронних об`єктів магістральних трубопроводів" не встановлено заборону використовувати збудовані на законних підставах будівлі.

Документи, що дають право відповідачу користуватися земельною ділянкою, не містять відомості про обмеження у користуванні земельною ділянкою, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 і такі відомості на момент укладення договору оренди землі не були зареєстровані.

Відповідач вважає, що прийнявши в експлуатацію комплекс будівель та здійснивши його державну реєстрацію, держава визнала як факт відповідності закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, так і факт набуття речового права ПП "Синтез-Екстракт-2008" на нерухоме майно.

ПП "Синтез-Екстракт-2008" при укладенні нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу комплексу будівель та договору оренди землі на законних підставах, не було відомо про те, що їх місце розташування знаходиться в межах охоронної зони магістрального трубопроводу, який знаходиться під землею.

У даній справі, виходячи з предмету спору, позивач не обґрунтував та не довів, що він не може забезпечити безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи саме з вини відповідача. Більше того, зазначеним позовом має місце протиправне посягання на право власності відповідача і суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, відповідно до Конституції України реалізує захист права власності.

Звертає увагу суду, що Правилами охорони магістральних трубопроводів встановлені обмеження, а не заборона здійснення господарської діяльності. Суд врахував встановлені обмеження та виходячи з фактичних обставин справи ухвалив про часткове задоволення позовних вимог, зобов`язавши відповідача провести демонтаж певних об`єктів.

Твердження скаржника, що ПП "Синтез-Екстракт-2008" не зверталося із заявою щодо надання дозволу для проведення робіт із реконструкції будівель та споруд і це питання мав би дослідити суд, не заслуговують уваги, так як реконструкцію проведено у 2010 році, а позивач як юридична особа зареєстрований у 2019 році.

05.06.2023 року у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до додатку №1 до акту приймання-передачі та акту приймання-передачі від 01.01.2020, складених між АТ "Укртрансгаз" та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", позивач прийняв на балансовий облік магістральний газопровід "Кременчук - Кропивницький" - Ділянка ЛЧ км 122,10 - км 130,0 ДУ 500 МГ (т.1 а.с.17-19).

Технічний паспорт магістрального газопроводу "Кременчук-Кропивницький" свідчить про те, що газопровід введений в експлуатацію у 1971 році, його початком є с.Миронівка, Світловодського району, Кіровоградської області, а кінцем - м.Кропивницький (т.1 а.с.20 -22).

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна ділянка ЛЧ км 122,10 - км 130,0 ДУ 500 МГ "Кременчук - Кропивницький" (магістральний газопровід) внесена до відповідного Реєстру об`єктів державної власності, суб`єктом його управління являється Міністерство енергетики України, а балансоутримувачем - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (т.1 а.с.55).

Відповідно до Топографічного плану, складеного інженером-проектувальником Грінкою О.П., щодо топографічного знімання ділянки порушення охоронної зони магістрального газопроводу "Кременчук - Кропивницький", газопровід проходить по земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7620, яка на плані позначена синім кольором. При цьому для візуалізації проходження газопроводу та його охоронних зон на місцевості на плані газопровід позначений червоною переривистою лінією, а межі охоронної зони з обох його сторін - червоними безперервними лініями. Топографічний план також містить відображення наявних на земельній ділянці будівель та споруд, частина з яких знаходиться у межах охоронних зон. На плані вказані відстані від газопроводу до збудованих біля нього об`єктів, а саме найближча знаходиться на відстані 14,46 м, найдальша - 114,94 м. (т.1 а.с.25-28).

Згідно з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 25.10.2022 року у земельному кадастрі наявності відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:7620, а саме: видом її використання є розміщення та обслуговування виробничої бази; площа складає 3,5 га; вона розташована за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Обознівська сільська рада; власником земельної ділянки є Катеринівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області; її орендарем - ПП "Синтез-Екстракт-2008" (т.1 а.с.23-24).

Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:7620 ПП "Синтез-Екстракт-2008" від 22.02.2022 року, складеного у складі комісії за участі посадових осіб Кропивницької районної державної адміністрації (Сухопарової Є.С, Корнети О.Ф.), Катеринівської сільської ради (Шлапаченко О.В.) та представників обох сторін спору (Майданника А.В. та Ганоля Ю.В.), у процесі обстеження встановлено, що в охоронній зоні газопроводу на земельній ділянці, землекористувачем якої є відповідач, розташований металевий паркан, який перетинає газопровід, на відстані 65 м від газопроводу збудовані господарські та складські приміщення, висаджені багаторічні насадження.

Комісією рекомендовано: ПП "Синтез-Екстракт-2008" розробити технічну документацію землеустрою щодо встановлення сервітуту використання земельної ділянки; для можливості проїзжати автомобільним транспортом і спеціальною технікою на обєкт магустрального трубопровідного транспорту для їх обслуговування, проведення ремонтних та аварійних робіт, рекомендується перенести огородження земельної ділянки (т.1 а.с.41-43).

Згідно з рішенням Катеринівської сільської ради №1424-19/2022 від 24.06.2022 сільська рада вирішла надати дозвіл ПП "Синтез-Екстракт-2008" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельної ділянки загальною площею 3,5000га, кад.№ :02:000:7620, на дві земельні ділянки за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, Катеринівська сільська рада. (т.1 а.с.104).

Вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 01.11.2022 (т.1 а.с.75).

Ухвалою суду від 09.11.2022 року у справі №912/1601/22 відкрито провадження у даній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Приватного підприємства "Синтез-Екстракт-2008" про зобов`язання усунути загрозу магістральному газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МПа шляхом невідкладного демонтажу огорожі, будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7620, які перебувають в межах охоронної зони магістрального газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МПа., підготовче засідання призначено на 14.12.2022 (т.1 а.с.66).

Відповідач 06.12.2022 року надав суду відзив на позов та додатки до нього - Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 352251200:02:000:0215, Витяг сформовано 28.10.2022 року (т.1 а.с.94) та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 352258800:02:000:0364, Витяг сформовано 28.10.2022 року (т.1 а.с.91).

Отже, на час проведення судом підготовчого засідання по даній справі суду першої інстанції було відомо з наданих сторонами доказів, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:7620 розділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 352251200:02:000:0215 та 352258800:02:000:0364.

Відповідно до статті 177 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд в підготовчому засіданні має остаточно визначити предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та визначення обставин, які підлягають встановленню.

На думку колегії суддів, суд розглянув позовні вимоги позивача на підставі доказів, які ці вимоги не підтверджують, адже об`єкт, на якому відповідач має провести демонтаж будівель та споруд - земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:7620, на час звернення позивача до суду вже не існувала.

Суд на вказані обставини не звернув увагу.

Частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заявник апеляційної скарги оскаржує рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позову.

Отже, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодекс України визначено, що до завдань господарського судочинства віднесено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді із застосуванням способів захисту, які передбачені частиною другою статті 16 цього Кодексу. Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України визначено способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти суд прийняти рішення.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом, на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такі ж висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі №910/8357/18).

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами першою, третьою статті 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно частини другої статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Викладене свідчить, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять учасники спірних правовідносин. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог.

За приписами частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: заміна одних позовних вимог іншими; доповнення позовних вимог новими; вилучення деяких із позовних вимог; пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

У даній справі предметом позову є вимога позивача про зобов`язання відповідача усунути загрозу магістральному газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МПа шляхом невідкладного демонтажу огорожі, будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:7620, які перебувають в межах охоронної зони магістрального газопроводу "Кременчук-Кропивницький" Ду 530 мм Ру 55 МП.

Водночас у прохальній частині позовної заяви позивачем не зазначено ідентифікуючих ознак майна, яке підлягає демонтажу, що унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

У даному випадку позивач не звертався із заявою про зміну предмету позову, шляхом уточнення, тому суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та самостійно визначити за позивача зміст даної позовної вимоги, у зв`язку з чим, колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що аргументи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині їх відмови.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а відтак і про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішенняв частині відмови в позові.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за її розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2023 у справі №912/1601/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 08.06.2023.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя І.О. Вечірко