ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/1299/22

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Виконавчого комітету Вінницької міської ради, вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код - 03084813

до: Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт", вул. Шевченка, 7, оф. 252, м. Вінниця, 21100, код - 20111279

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департаменту міського господарства Вінницької міської ради, вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050

про стягнення 52 341,41 грн та зобов`язання виконати обов`язок

та за позовом: Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт", вул. Шевченка, 7, оф. 252, м. Вінниця, 21050, код - 20111279

до: Виконавчого комітету Вінницької міської ради, вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код - 03084813

про зобов`язання виконати обов`язок

за участю представників:

позивача: Олексюк Тетяна Святославівна, посвідчення №43 від 25.11.2021 року

відповідача: Путілін Євген Вікторович, посвідчення № 513 від 16.10.2006 року

третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

13.12.2022 року на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 01/00/011/167138 від 09.12.2022 року) Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" про:

- стягнення 52 341,41 грн витрат понесених з проектування об`єкта, а саме "Реконструкція мережі зовнішньої зливної каналізації по вул. Шевченка, 7, м. Вінниця,";

- зобов`язання Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" виконати обов`язок в натурі по Договору про забудову території, а саме: укласти договори, зазначених в п. 2.5 Договору та здійснити фінансування робіт за ними (п. 3.2.2 Договору).

Ухвалою суду від 19.12.2022 року відкрито провадження у справі № 902/1299/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.01.2023 року.

Також даною ухвалою залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент міського господарства Вінницької міської ради.

19.01.2023 року до суду від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява (б/н від 18.01.2023 року) (вх.канц. № 95/23 від 19.01.2023 року), в якій останній просить суд зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради виконати обов`язок в натурі за договором про забудову територій від 23.09.2021 року, а саме:

- прийняти рішення про схвалення проекту рішення Вінницької міської ради щодо викупу спільному українсько-німецькому підприємству у формі ТОВ "Вінорбіт" в приватну власність земельної ділянки площею 0,0401га, розташованою по вул. Шевченка, 7 у м. Вінниці кадастровий номер 051010000:02:050:0236 (п. 3.1.4. Договору);

- надати спільному українсько-німецькому підприємству у формі ТОВ "Вінорбіт" містобудівні умови та обмеження - вихідні дані на проектування будівництва «реконструкція належного українсько-німецькому підприємству у формі ТОВ "Вінорбіт" вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення, розташованого по вул. Шевченка, 7 у м. Вінниці» за договором про забудову територій (п. 3.1.5. договору)

- видати стороні українсько-німецькому підприємству у формі ТОВ "Вінорбіт" дозвільні документи , необхідні для будівництва "реконструкція належного спільному українсько-німецькому підприємству у формі ТОВ "Вінорбіт" вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення, розташованого по вул. Шевченка, 7 у м. Вінниці" (п.3.1.6. Договору).

24.01.2023 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н та без дати) (вх.канц. № 01-34/707/23 від 24.01.2023 року) про відкладення судового засідання на іншу дату, в зв`язку з участю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні.

24.01.2023 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н та без дати) (вх.канц. № 01-34/707/23 від 24.01.2023 року) про відкладення судового засідання на іншу дату, в зв`язку з участю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні.

В судовому засіданні 24.01.2023 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1299/22 на 15.02.2023 року о 10:00 год., яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 24.01.2023 року зустрічну позовну заяву Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" з вимогами до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про виконання обов`язку в натурі за договором про забудову територій від 23.09.2021 року та додані до неї матеріали повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 30.01.2023 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

У судовому засіданні 15.02.2023 року оголошено перерву до 09.03.2023 року.

07.03.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява (б/н та без дати) (вх.канц. № 01-34/2161/23 від 07.03.2023 року), в якій останній просить суд залишити без розгляду позов Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" за участю третьої особи департаменту міського господарства міської ради в частині позовних вимог про стягнення понесених витрати з проектуванням об`єкта, а саме: "Реконструкція мережі зовнішньої зливової каналізації по вул. Шевченка,7 м. Вінниці" в сумі 52 341,41 грн та проводити подальший розгляд справи з врахуванням позовних вимог поданих 09.12.2022 року №01/00/011/167138.

Ухвалою суд від 23.03.2023 року об`єднано в одне провадження справи № 902/1299/22 та № 902/393/23, з присвоєнням єдиного унікального номеру справи № 902/1299/22.

Повідомлено учасників, що підготовче судове засідання у справі № 902/1299/22 відбудеться 13.04.2023 року.

Ухвалою суду від 23.03.2023 року залишено без розгляду позов Виконавчого комітету Вінницької міської ради до Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" в частині стягнення понесених витрат з проектування об`єкта, а саме: "Реконструкція мережі зовнішньої зливової каналізації по вул. Шевченка,7 м. Вінниці" в сумі 52 341,41 грн.

13.04.2023 року до суду від представника Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" (позивача) надійшла заява (б/н від 12.04.2023 року) (вх.канц. № 01-34/3519/23 від 13.04.2023 року), в якій останній просить суд залишити без розгляду позов до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання виконати обов`язок в натурі по договору про забудову територій від 23.09.2021 року.

13.04.2023 року до суду від представника Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" надійшла заява (б/н від 12.04.2023 року), в якій останній зазначає, що підтримує подану заяву про залишення позову без розгляду, не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Також, у заяві останній просить суд проводити судове засідання за його відсутності.

У судовому засіданні 13.04.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.05.2023 року.

Ухвалою суду від 14.04.2023 року залишено без розгляду позов Спільного українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання виконати обов`язок в натурі по договору про забудову територій від 23.09.2021 року, а саме: прийняти рішення про схвалення проекту рішення Вінницької міської ради щодо викупу Спільному українсько-німецькому підприємству у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" в приватну власність земельної ділянки площею 0,0401 га, розташованою по вул. Шевченка, 7 у м. Вінниця, кадастровий номер 051010000:02:050:0236 (п. 3.1.4 Договору).

16.05.2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 16.05.2023 року) (вх.канц. № 01-34/4727/23), в якому останній в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 17.05.2023 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 25.05.2023 року, на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

У судовому засіданні 25.05.2023 року прийняли участь представники позивача та відповідача. Представник третьої особи правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Щодо неявки представника третьої особи суд враховує наступне.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на укладення між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" договору про забудову території від 23.09.2021 року.

Предметом даного Договору є спільна реалізація сторонами на засадах збалансованості приватних та громадських інтересів Проекту громадської забудови територій по вул. Шевченка, 7 в м. Вінниці.

В рамках реалізації проекту за даним Договором здійснюється реконструкція належного Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" на праві приватної власності нерухомого майна - вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення по вул. Шевченка, 7 в м. Вінниці. Будівництво (в т.ч. проектування) мережі зливової каналізації по вул. Шевченка в м. Вінниці.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.09.2021 року №2284 (зі змінами) визнано Департамент міського господарства міської ради замовником проектування та будівництва мережі зливової каналізації по вул. Шевченка в м. Вінниці.

На виконання умов Договору, департаментом міського господарства міської ради, як замовником проектування будівництва укладено з ТОВ "Водпроект" договір №30/П-2021/64 та укладено договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНЕ БЮРО" на надання послуг з виконання експертизи проектної документації на будівництво.

За твердженнями позивача, Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" не виконано взяті на себе зобов`язання згідно договору про забудову території, в части виконати обов`язок в натурі по Договору про забудову території, а саме: зобов`язання Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" виконати обов`язок в натурі, укласти договори, зазначених в п. 2.5 Договору та здійснити фінансування робіт за ними (п. 3.2.2 Договору), що призвело до звернення з відповідним позовом до суду.

Матеріали справи не містять відзиву або письмового пояснення з долученням відповідних доказів, у яких відповідач висловив процесуальну позицію щодо поданого позову.

Представник відповідача усно заперечував проти задоволення позовних вимог у судових засіданнях, посилаючись на обрання позивачем неефективного способу захисту прав.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 20.04.2021 року Департаментом міського господарства Вінницької міської ради (Замовник) укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Водпроект" (Виконавець) договір №30/П-2021/64 за умовами якого Виконавець зобов`язується розробити за завданням Замовника робочий проект по об`єкту: (ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013) "Реконструкція мережі зовнішньої зливової каналізації по вул. Шевченка, 7 в м. Вінниці" (код ДК 021:2015 - 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), а Замовник зобов`язується прийняти та сплатити вартість цих робіт у відповідності з умовами цього договору.

Загальна сума договору складає: 49 641,41 грн (а.с. 15-19, т. 1).

12.05.2021 року між Департаментом міського господарства Вінницької міської ради (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНЕ БЮРО" (Виконавець) укладено договір про надання послуг з виконання проектної документації на будівництво № 03/0320/83 за умовами якого Замовник доручає Виконавцю проведення експертизи щодо кошторисної частини проектної документації па будівництво (далі Експертиза).

Назва проекту: "Реконструкція мережі зовнішньої зливової каналізації по вул. Шевченка, 7 в я. Вінниці (код ДК 021:2015 (СРУ 20-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)".

Вартість проведення експертизи за цим Договором складає 2 700,00 грн (а.с. 24-26, т. 1).

23.09.2021 року Виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення № 2284 "Про затвердження договору про забудову території, визнання департаменту комунального господарства та благоустрою міської замовником робіт та укладання договору", за змістом якого затверджено договір про забудову території між Виконавчим комітетом міської ради та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" згідно з додатком; визнано Департамент комунального господарства та благоустрою міської ради замовником проектування та будівництва мережі зливної каналізації по вул. Шевченка в м. Вінниці; зобов`язано Департамент комунального господарства та благоустрою міської ради звернутись до СУНП ТОВ "Вінорбіт" щодо укладення договорів на фінансування робіт, зазначених в п. 2 рішення (а.с. 9-11, т. 1).

23.09.2021 року між Виконавчим комітетом Вінницької міської ради (Сторона 1) та Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" (Сторона 2) укладено Договір про забудову території (а.с. 13-14, т. 1).

Відповідно п. 1.1 предметом договору є спільна реалізація сторонами на засадах збалансованості приватних та громадських інтересів Проекту громадської забудови територій по вул. Шевченка, 7 в м. Вінниці (Проект).

Забудові в рамках реалізації Проекту підлягає земельна ділянка (кадастровий номер: :02:050:0236; площа: 0,0401 га), що розташована за адресою: вул. Шевченка, 7 в м. Вінниці і перебуває в користуванні Сторони-2 (Земельна ділянка) 9п. 1.2 Договору).

В рамках реалізації Проекту за даним договором здійснюється:

- реконструкція належного Стороні-2 на праві приватної власності нерухомого майна вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення по вул. Шевченка, 7 в м. Вінниці (Об`єкт). При цьому, техніко-економічні показники Об`єкту визначатимуться додатково відповідним містобудівним розрахунком (п. 1.3.1 Договору);

- будівництво (в т.ч. проектування) мережі зливової каналізації по вул. Шевченка в м. Вінниці (п. 1.3.2 Договору).

Згідно п. 2.1 Договору обсяги будівництва Об`єкту визначаються проектно-кошторисною документацією, що розробляється на замовлення Сторони 2 сертифікованими підрядними організаціями відповідно до державних будівельних норм, стандартів і правил.

Обсяги робіт, зазначених в п. 1.3.2 Договору, визначаються проектно-кошторисною документацією, що розробляється на замовлення Сторони-1 сертифікованою підрядною організацією відповідно до державних будівельних норм, стандартів і правил та підлягає державній будівельній експертизі (п. 2.2 Договору).

Фінансування Проекту за даним Договором, а також будь-яких інших робіт (витрат), пов`язаних з його реалізацією (в тому числі, розробка землевпорядної, іншої проектно-технічної документації, проведення проектно-вишукувальних робіт, тощо), здійснюється в повному обсязі за рахунок коштів Сторони 2 (п. 2.3 Договору).

Фінансування будівництва Об`єкту здійснюється Стороною 2 на підставі окремих підрядних договорів, що містять обсяги, графіки виконання робіт та терміни їх фінансування, але не пізніше терміну, визначеного п. 3.3.5 Договору (п. 2.4 Договору).

Сторона 2 зобов`язується здійснити фінансування робіт, зазначених в п. 1.3.2. Договору, в наступні терміни: проектування об`єкту, зазначеного в п. 1.3.2. Договору - в терміни, визначені договором, укладеним Стороною 2 зі Стороною 1 або уповноваженим останньою виконавчим органом та особою - виконавцем відповідних робіт, але до отримання дозволу на будівництво Об`єкту (п. 4.1.1 Договору).

Відповідно п. 8.1 Договір набирає чинності після його затвердження рішенням виконавчого комітету міської ради та підписання сторонами.

30.09.2021 року Виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення № 2344 "Про внесення змін в рішення Виконавчого комітету міської ради від 23.09.2021 року № 2284" за змістом якого, враховуючи договір від 20.04.2021 року № 30/П-2021/64, договір від 12.05.2021 року №03/0320/83 на надання послуг з виконання експертизи проектної документації на будівництво внесено зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.09.2021 року № 2284 "Про затвердження договору про забудову території, визнання департаменту комунального господарства та благоустрою міської ради замовником робіт та укладання договорів", зокрема в п. 3 рішення та викладено в наступній редакції: "3. Департаменту міського господарства міської ради звернутись до СУНП ТОВ "Віорбіт" щодо:

3.1. укладання договорів на фінансування робіт, зазначених в п. 2. рішення;

3.2. відшкодування вартості проектування об`єкту, зазначеного в п. 2 рішення, та надання послуг з виконання експертизи проектної документації в сумі 52 341,41 грн в цільовий фонд "Соціально-економічний розвиток Вінницької МТГ"; отримувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/50110000; ; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); № рахунку (ІВА14): UA002856; Призначення: *;101; ; ЦФ соц-екон розвиток Вінницької МТГ - внески підприємств, організацій, окремих громадян міста" (а.с.12, т. 1).

При цьому, Департаментом міського господарства Вінницької міської ради проведено розрахунок в сумі 52 341,41 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №45 від 26.04.2021 року, № 55 від 17.05.2021 року (а.с. 30-31, т. 1).

Як зазначає позивач, Спільним українсько-німецьким підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" взяті на себе зобов`язання згідно Договору про забудову території не виконано.

На основі досліджених судом письмових доказів судом надано правове регулювання предмету спірних правовідносин, сутність якого зведено до оцінки підстав для ухилення відповідача від виконання умов укладеного договору та обґрунтованості вимог позивача про покладення обов`язку з виконання умов договору в натурі.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 09.08.2022 у справі № 921/504/20, від 06.09.2022 у справі № 910/9228/21, від 22.02.2022 у справі № 910/2330/21, від 24.05.2022 у справі № 910/3100/21.

За змістом частин 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом, та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Додатково в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 та постановах Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 04.10.2022 у справі № 914/2476/20, від 08.11.2022 у справі № 917/304/21.

Водночас, ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи, та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та постановах Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 18.10.2022 у справі № 912/4031/20, від 13.09.2022 у справі № 910/9727/21.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 та постановах Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 04.10.2022 у справі № 914/2476/20, від 08.11.2022 у справі № 917/304/21.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про захист порушеного права за Договором про забудову території від 23.09.2021 року обрав спосіб захисту свого права шляхом: зобов`язання відповідача укласти договори, зазначених в п. 2.5 Договору та здійснити фінансування робіт за ними (п. 3.2.2 Договору).

У Постанові від 04 квітня 2023 року по cправі №902/311/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що за змістом статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Такий спосіб захисту застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання зобов`язання чи уникає його.

Примусове виконання обов`язку в натурі передбачає імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо) і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як його було унормовано сторонами в договорі.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 910/15651/17, від 14.05.2029 у справі № 910/16744/17, від 25.06.2019 у справі № 910/16981/17 та постановах Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 910/15893/17, від 19.01.2022 у справі № 910/6899/21.

Суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору (Постанова КГС ВС від 30 червня 2021 року у справі № 910/2842/20).

Примусове виконання обов`язку в натурі, наслідком чого є імперативне присудження за рішенням суду невиконаного, дає змогу особі, права якої порушені, повністю або частково поновити свої порушені права та отримати той результат, заради якого й укладався договір; у такий спосіб досягається мета позивача - виконання зобов`язання в натурі (у цьому випадку надання спірних послуг) і захист його майнових прав (Постанова КГС ВС від 19 травня 2021 року у справі № 910/9167/19).

При цьому, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Отже, обов`язковою умовою захисту прав та інтересів позивача у спосіб примусового виконання у натурі договірного зобов`язання є встановлення наступних обставин:

- зобов`язання відповідача випливає з умов укладеного договору;

- дотримано усіх умов виникнення у відповідача обов`язку виконати положення договору, примусового виконання якого вимагає позивача;

- доведено обставини ухилення відповідача від добровільного виконання умов договору;

- виконання договірного зобов`язання не є зустрічним та відсутні докази прострочення кредитора;

- позивач у договірних відносинах діяв добросовісно;

- покладення судом на відповідача виконання у натурі договірного зобов`язання призведе до ефективного захисту прав позивача.

З огляду на положення ст. ст. 73-80, 86 ГПК України обов`язок доведення вище перелічених обставин покладено на позивача.

Згідно положень Договору про забудову території від 23.09.2021 року, фінансування робіт, зазначених в п. 1.3.2 Договору, здійснюється Стороною 2 на замовлення Сторони 1 або уповноваженого останньою виконавчого органу шляхом перерахування коштів третім особам - виконавцям відповідних робіт, на підставі окремих підрядних договорів, що містять обсяги, графіки виконання робіт та терміни їх фінансування, але не пізніше термінів, визначених розділом 4 Договору (п. 2.5 Договору).

За змістом п. 3.2.2 Договору Сторона 1 має право вимагати від Сторони 2 своєчасного укладання договорів, зазначених в п. 2.5 Договору, та фінансування робіт за ними.

Сторона 2 зобов`язується в порядку та у спосіб, передбачені даним договором та чинним законодавством зокрема, за зверненням Сторони 1 або уповноваженого останньою виконавчого органу протягом 5 робочих днів укласти з останньою (-ім) та підрядними організаціями договори, зазначені в п. 2.5. Договору (п. 3.3.2 Договору).

Тобто, задля виникнення у відповідача обов`язку з укладення окремих підрядних договорів, Сторона 1 (Виконавчий комітет Вінницької міської ради) має направити вимогу про їх укладення.

Зі спливом 5 робочих днів з моменту отримання даної вимоги у Сторони 2 (Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт") виникає зобов`язання з укладення відповідних підрядних договорів.

Суд також зауважує. що предметом договірного обов`язку є укладення саме договорів підряду, що містять обсяги, графіки виконання робіт та терміни їх фінансування.

Тобто, направлення вимоги в порядку п. 2.5. Договору має супроводжуватись направленням відповідачу проектів таких договорів, які узгоджені третіми особами підрядними організаціями, та містять усі істотні умови договорів підряду.

Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. ч. 2, 3 ст. 180 ГК України).

За твердженнями позивача на адресу відповідача надсилались листи (вих. № 18-00-006-67135 від 07.10.2021 року та № 01/00/013/1644 від 11.01.2022 року) щодо відшкодування вартості проектування об`єкту, проведення експертизи проектної документації та повідомлення про укладення договорів підряду, здійснення технічного нагляду і виконання будівельно-монтажних робіт по об`єкту (а.с. 32-33, т. 1).

Однак, у судових засіданнях представником відповідача заперечено отримання відповідних листів.

Матеріали справи не містять доказів їх отримання Спільним українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт", тому суду не доведено виникнення у відповідача обов`язку укласти відповідні договори у п`ятиденний термін (п. 3.3.2 Договору).

Крім того, у наданих листах не зазначено про направлення на розгляд відповідача проектів відповідних договорів, котрі містять відомості про обсяги, графіки виконання робіт та терміни їх фінансування (п. 2.5. Договору).

Тому, позивачем не доведено належними та допустимими засобами доказування виконання зі сторони Виконавчого комітету Вінницької міської ради вимог п. п. 2.5., 3.2.2., 3.3.2. Договору, дотримання яких є неодмінною передумовою виникнення у відповідача зобов`язань з укладення підрядних договорів.

Таким чином, позивачем не доведено ухилення зі сторони Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" виконання вимог п. 2.5 Договору про забудову території від 23.09.2021 року.

Крім того, не надано відомостей про направлення вимог щодо фінансування робіт підрядних організацій або понесення витрат позивачем на оплату підрядних робіт.

Тому, вимоги позову не містять підстав для реального виконання дій з фінансування підрядних робіт.

Отже, задоволення позову у запропонований позивачем спосіб не містить шляхів примусового виконання, що свідчить про обрання неефективного способу захисту прав та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Виконуючи завдання господарського судочинства, передбачені ст. 2 ГПК України, суд також доводить до відома позивача, що в силу приписів ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Тому, у випадку ухилення відповідачем від фінансування підрядних робіт, позивач не позбавлений можливості вимагати відшкодування збитків, що мало місце за вимогами про відшкодування понесених витрат з проектування об`єкта, а саме: "Реконструкція мережі зовнішньої зливової каналізації по вул. Шевченка,7 м. Вінниці" в сумі 52 341,41 грн, які були добровільно сплачені відповідачем.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

Відповідно до абзацу 11 частини 2 статті 20 ГК України одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин. Визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення як один із способів установлення господарських правовідносин є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання (Постанова КГС ВС від 02 червня 2021 року у справі № 910/6139/20).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 916/1423/18 викладено правовий висновок стосовно того, що визначення позивачем предмета спору "про зобов`язання відповідача укласти договір у певній редакції" є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду про укладення договору відповідно до статті 187 ГК України.

Також усталеними є висновки Великої Палати Верховного Суду відносно належного способу захисту прав шляхом визнання укладеним договору з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення (Постанови ВП ВС від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 та від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц).

Тому, у випадку ухилення відповідача від укладення наданих на розгляд проектів договорів підряду, позивач не позбавлений можливості вимагати у судовому порядку визнання укладеними відповідних договорів, із викладенням їх змісту у резолютивній частині судового рішення.

Оцінивши доводи сторін у сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Н підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України, суд вважає за необхідне призначити окреме судове засідання з приводу розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, код - 03084813) про зобов`язання Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Вінорбіт" (вул. Шевченка, 7, оф. 252, м. Вінниця, 21100, код - 20111279) виконати обов`язок в натурі по Договору про забудову території від 23.09.2021 року, а саме: укласти договори, зазначених в п. 2.5 Договору та здійснити фінансування робіт за ними (п. 3.2.2 Договору).

2. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 08.06.2023 року о 11:30 год.

3. Встановити сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами протягом п`яти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

4. Примірник рішення направити учасникам справи в електронній формі на офіційні електронні адреси; за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку: Виконавчому комітету Вінницької міської ради - , адвокату Путіліну Є.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1, третій особі - .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 05 червня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

1 - до справи

2 - Виконавчому комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

3 - Спільному українсько-німецькому підприємству у формі ТОВ "Вінорбіт" (вул. Шевченка, 7, оф. 252, м. Вінниця, 21100)

4 - Департаменту міського господарства Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)