ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Черкаси справа №925/1408/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Енерджі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія»

про стягнення 810 891,96 грн,

за участю представниці позивача Хашко О.М., адвокат (приймає участь у режимі відеоконференції),

26.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Асканія Енерджі» звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія» з вимогами про стягнення 810891,96 грн збитків, спричинених невиконанням останнім податкового законодавства в частині обов`язку реєстрації податкових накладних за період з травня 2022 року до 15 червня 2022 року за договором купівлі-продажу природного газу від 24.06.2021 №2406-2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після поставки позивачу природного газу та підписання відповідних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідач не зареєстрував податкові накладні за договором купівлі-продажу природного газу від 24.06.2021 №2406-2021 на суму 810 891,96 грн, чим позбавив позивача права включити цю суми до складу податкового кредиту та відповідно скористатись право на зменшення податкового зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.01.2023 матеріали справи за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Асканія Енерджі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія» про стягнення збитків з доданими до неї документами передано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Київ від 16.02.2023 матеріали справи №925/1408/22 передано за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023, справа передана на розгляд судді Кучеренко О. І.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати суду докази надіслання відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія», копії позовної заяви та копії доданих до неї документів - листом з описом-вкладення разом із розрахунковим документом (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія» на адресу: вул. Надпільна, 261, оф.209, м. Черкаси, Черкаська область, 18001 та уточнити інформацію, яка зазначена у позовній заяві у частині зазначення місцезнаходження відповідача та його ідентифікаційного коду.

20.03.2023 представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків до якої долучив докази надіслання відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія» копії позовної заяви та копії доданих до неї документів листом з описом-вкладення разом із розрахунковим документом (оригінал поштової квитанції №362).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.03.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі об 10 год 15 хв 12.04.2023 та встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про прийняття справи до свого провадження для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив на позов не подав, ухвала Господарського суду Черкаської області від 22.03.2023 була направлена судом на адресу відповідача, за адресою його місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), та була вручена відповідачу (його представнику), про що свідчить підпис представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2023 задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та підготовче засідання у справі відкладено на 12 год 15 хв 26.04.2023.

Протокольною ухвалою від 26.04.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 10 год 15 хв 17.05.2023.

Представниця позивача у судовому засіданні 17.05.2023 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач (його представник) у судове засідання 17.05.2023 не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи без участі його представника до суду не надіслав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання ним відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

У судовому засіданні 17.05.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці позивача та дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія» (оптовий продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Асканія Енерджі» (оптовий покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №2406-2021 (далі договір). За умовами цього договору оптовий продавець зобов`язується передати у власність оптового покупця природний газ, приведений до стандартних умов ((t) = 20оС, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа)), (далі - «газ»), а оптовий покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ, в порядку та на умовах, визначених в договорі (пункт 1.1 договору).

Строки передачі газу у відповідному місяці передачі (далі - «місяць передачі») визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, що є невід`ємними частинами даного договору (пункт 2.1 договору).

Обсяг газу, що підлягає передачі оптовим продавцем оптовому покупцеві за цим договором (далі «договірний обсяг»), а також ціна одну тисячу м3 газу та пункт приймання-передачі визначається та узгоджується сторонами у додаткових угодах до договору, що є невід`ємною частиною даного договору (пункт 2.2 договору).

Зміни договірного обсягу газу, який оптовий продавець передає оптовому покупцю у відповідному місяці передачі здійснюються за згодою сторін та оформляються додатковими угодами до даного договору (пункт 2.3 договору).

Обсяги переданого газу у відповідному місяці передачі газу визначаються в актах приймання-передачі газу (обсяг газу) (пункт 2.3.2 договору).

Оптовий продавець передає оптовому покупцю газ у фізичних та/або віртуальних точках входу/виходу газотранспортної системи («пункти приймання-передачі»), визначених оператором газосховищ відповідно до правил Кодексу Газосховищ, Кодексу газотранспортної системи, та розміщених на офіційному веб-сайті Оператора ГТС. Фізичні та/або віртуальні точки входу/виходу, в яких здійснюється приймання-передача газу у відповідному місяці передачі (із зазначенням ЕІС-кодів таких точок) визначаються сторонами у додаткових угодах (пункт 3.1 договору).

З метою оформлення передачі газу від оптового продавця до оптового покупця, оптовий продавець, за необхідності, зобов`язується своєчасно надавати оператору ГТС Акти приймання-передачі газу та інші документи, що підтверджують зобов`язання оптового продавця передати оптовому покупцю, а оптового покупця прийняти у відповідному місяці передачі визначений в таких документах обсяг газу на умовах цього договору (пункт 3.2 договору).

Право власності на газ переходить від оптового продавця до оптового покупця в пункті передачі газу з моменту підтвердження торгового сповіщення оператором ГТС. Після переходу права власності на газ оптовий покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (пункт 3.3 договору).

Оптовий продавець зобов`язується направити оптовому покупцеві податкову накладну в електронній формі з дотриманням вимог щодо її складання та реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строки, визначені чинним законодавством (пункт 3.6 договору).

Ціна на газ, якій підлягає передачі, визначається сторонами у додаткових угодах до договору та/або в актах приймання-передачі (пункт 4.1 договору).

Загальна сума договору складається із загальної вартості газу, переданого оптовому покупцю за весь період дії договору (пункт 4.2 договору).

Оплата за газ проводиться оптовим покупцем грошовими коштами на банківський рахунок оптового продавця, зазначений у розділі 11 цього договору шляхом перерахування грошових коштів в порядку, визначеному сторонами у додаткових угодах до договору. Розрахунок також можливий шляхом проведення взаємозаліку однорідних зустрічних вимог між сторонами з укладанням відповідної додаткової угоди (пункт 4.3 договору).

Сторони мають надати одна одній всі наявні первинні документи щодо передачі газу не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем оформлення цих документів (пункт 4.6 договору).

Враховуючи, що відповідно до пункту 3.1 даного договору, передача оптовим продавцем природного газу в мережах оператора ГТС оптовому покупцю носить безперервний/ритмічний характер, оптовий продавець не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено таку передачу газу, складає зведену податкову накладну, з урахуванням всього обсягу передачі газу протягом місяця передачі. У випадку якщо станом на дату складання зазначеної податкової накладної сума коштів, що надійшла на поточний рахунок оптового продавця як оплата (передоплата) за газ, перевищує вартість переданого обсягу газу протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця (пункт 4.10 договору).

Усі зміни і доповнення до договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін. Електронні/факсимільні копії документів мають юридичну силу до отримання оригіналів (пункт 9.2 договору).

Всі додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною та набувають чинності, якщо вони вчинені письмово та підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін, у тому числі направлені електронним зв`язком. Електронні/факсимільні копії документів мають юридичну силу до отримання оригіналів (пункт 9.5 договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток сторін і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, зокрема в частині здійснення взаєморозрахунків (пункт 10.1 договору).

Договір вважається продовженим (пролонгованими) на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строк дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Кількість пролонгацій не обмежена (пункт 10.2 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками оптового продавця та оптового покупця та скріплений відповідними печатками сторін за договором.

До договору було укладено ряд додаткових угод, згідно з якими сторони визначали вартість та кількість товару, що буде постачатися відповідачем, а також умови оплати вартості поставленого газу.

На виконання умов договору відповідач за період з 30.04.2022 до 31.05.2022 поставив на користь позивача природний газ загальною вартістю 5 772 499,80 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу №1133 від 30.04.2022 на суму 1 429 999,50 грн, №1132 від 14.04.2022 на суму 1 474 999,80 грн, №1354 від 31.05.2022 на суму 1 410 000,00 грн та №1352 від 31.05.2022 на суму 1 457 500,20 грн, які підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплені відповідними печатками підприємств.

Відповідач виставив позивачу рахунки на оплату, які позивачем були оплачені у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які містяться у матеріалах справи. Сума сплаченого позивачем податку на додану вартість за вказаними платіжними дорученнями становить 810 891,96 грн.

У встановлений законодавством строк відповідач за результатами проведення господарської операції не склав в електронній формі податкові накладні та не подав їх на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача із претензією №24/11/22 від 24.11.2022 про відшкодування збитків у вигляді суми зменшеного податкового кредиту у розмірі 810 891,96 грн. Вимагав протягом 7 днів від дня отримання цієї претензії сплатити вказану суму, оскільки оптовим продавцем були порушені вимоги чинного законодавства України щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ця претензія була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Не реєстрація відповідачем податкових накладних на поставлений природний газ в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 810 891,96 грн і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду для примусового стягнення понесених збитків.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору, відповідач поставив, а позивач прийняв природний газ вартістю 5 772 499,80 грн, який був оплачений позивачем у повному обсязі. Між сторонами у справі відсутній спір щодо неналежної поставки, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору, що є доказом належного виконання постачальником та споживачем своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до статті 187.1 Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Згідно з абзацом 1 пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абз.14 п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» для податкових накладних за період лютий-травень 2022 внесено зміни до пункту 69.11, яким встановлено строки виконання тих податкових обов`язків, які за загальним правилом повинні мали бути виконаними у лютому-травні 2022 року (реєстрація платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022, подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, але не пізніше ніж, зокрема, через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац 5 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абзац 19 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що після поставки природного газу відповідачем у порушення умов Податкового кодексу України, не було проведено реєстрацію податкових накладних за поставлений природний газ в Єдиному реєстрі податкових накладних Така реєстрації податкових накладних не була здійснена відповідачем і після закінчення строку, який був продовжений законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», тобто після липня 2022 року. Внаслідок чого сума податку у розмірі 810 891,96 грн, яка була сплачена позивачем у зв`язку з придбанням товару, не була віднесена до його податкового кредиту.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина 1 статті 225 Цивільного кодексу України).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу України є порушення зобов`язання.

Предметом доказування у цій справі є: обставини, пов`язані з наявністю підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем суми збитків; обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності відповідача повного складу господарського правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

При цьому доведеність протиправних дій відповідача у цій справі, з урахуванням підстав позову, потребує доведення факту порушення відповідачем правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних, що вбачається з усталеної судової практики у подібній категорії справ.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача або його бездіяльність є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Як зазначено вище у порушення статті 201 Податкового кодексу України, відповідач не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені за наслідками господарських операцій з позивачем, що призвело до позбавлення позивача можливості віднесення сплачених у складі вартості товару сум ПДВ до податкового кредиту у розмірі 810 891,96 грн, тобто позивач поніс збитки у вказаному розмірі, оскільки, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту, тому сума податку на додану вартість, що не включена до податкового кредиту позивача внаслідок невиконання обов`язків зі своєчасної реєстрації податкової декларації є його збитками.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, належним способом захисту для позивача є звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає у тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18)

Судом у цій справі встановлено прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками позивача. Відповідно, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Наведена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.01.2022 у справі №910/3338/21.

З урахуванням встановлених вище обставин справи, суд дійшов висновку про наявність у позивача підстав для стягнення збитків з відповідача у розмірі 810 891,96 грн.

Отже, позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Енерджі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія» про стягнення 810 891,96 грн підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 12163,38 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна газопостачальна компанія» (18001, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Надпільна, 261, офіс 209, ідентифікаційний код 38553084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Енерджі» (01042, місто Київ, провулок Новопечерський, 5, ідентифікаційний код 42474695) збитки у вигляді суми зменшеного податкового кредиту у розмірі 810 891,96 грн та 12163,38 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.06.2023.

Суддя О.І.Кучеренко