РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.06.2023Справа № 910/2499/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни

про стягнення 684545 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни про стягнення 684545 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору поставки товару №508/ВЗЗ-2022 від 15.09.2022 в частині поставки товару. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 292998,60 грн та штраф у розмірі 391546,40 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що прострочення поставки частини товару відбулось з вини позивача, зокрема, внаслідок того, що за визначеними місцями поставки товару, у позивача відсутні приміщення для його зберігання у визначеній кількості, внаслідок чого між сторонами було укладено Договір №68/ПС-22 відповідального зберігання. Крім того, відповідач заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.25022 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Бобелюк Оксаною Богданівною (далі - Постачальник) укладено Договір №508/ВЗЗ-2022 (далі - Договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1), а Замовник прийняти і оплатити такі товари. (п.1.1. Договору)

Ціна Договору складає 13183600 грн без ПДВ. (п.4.1. Договору)

Відповідно до п.6.1. Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці Замовника, яка вручається під особистий підпис Постачальника (представнику Постачальника) або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається Постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу Постачальника, зазначену в розділі 14 Договору.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Згідно з п.6.2. Договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пунктів відвантаження Замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою Замовника.

Пунктом 6.5. Договору визначено перелік документів, які Постачальник зобов`язаний надати Замовнику (товароодержувачу).

Відповідно до п.6.7. Договору право власності на товар переходить від Постачальника до Замовника (товароодержувача) після прийняття товару на склад Замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальника та Замовника (товароодержувачем) вважається дата, вказана уповноваженою особою Замовника (товароодержувача) на видатковій накладній.

Згідно з п.7.3. Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим Договором та забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам цього Договору.

Дострокове розірвання цього Договору (відмова від цього Договору) може бути здійснене в таких випадках: за згодою сторін, оформленою шляхом підписання угоди між сторонами; в односторонньому порядку з ініціативи Замовника, у випадках передбачених цим Договором. Договір вважається розірваним на вимогу Замовника на умовах, передбачених цим Договором, з дати розірвання, зазначеної Замовником в повідомленні про розірвання Договору та у інших випадках, передбачених цим Договором або чинним законодавством. (п.12.5. Договору)

Специфікацією до Договору (Додаток №1) сторони визначили найменування товару (асортимент), кількість та вартість товару на загальну суму 13183600 грн, а саме: капуста у кількості 200000 кг на суму 4994000 грн; буряк у кількості 100000 кг на суму 1398000 грн; морква у кількості 100000 кг на суму 2496000 грн; цибуля у кількості 100000 кг на суму 2498000 грн; часник у кількості 20000 кг на суму 1797600 грн.

Відповідачем було отримано заявки на поставки товару за Договором №508/ВЗЗ-2022, а саме: заявку №78/8/2-1712 від 30.09.2022 на поставку цибулі у кількості 100000 кг до 27.10.2022; заявку №78/8/2-1717 від 30.09.2022 на поставку буряку у кількості 50000 кг до 27.10.2022; заявку №78/8/2-1716 від 30.09.2022 на поставку моркви у кількості 5000 кг до 13.10.2022, 77000 кг до 26.10.2022, 2000 кг до 27.10.2022, 3000 кг до 12.10.2022, 5000 кг до 24.10.2022, 2000 кг до 18.10.2022, 2000 кг до 19.10.2022, 2000 кг до 17.10.2022, 2000 кг до 24.10.2022; заявку №78/8/2-1715 від 30.09.2022 на поставку капусти у кількості 10000 кг до 17.10.2022, 100000 кг до 27.10.2022, 4000 кг до 25.10.2022, 4000 кг до 12.10.2022, 1000 кг до 26.10.2022, 4000 кг до 19.10.2022, 5000 кг до 18.10.2022, 4000 кг до 17.10.2022, 4000 кг до 27.10.2022, 4000 кг до 26.10.2022; заявку №78/8/2-1713 від 30.09.2022 на поставку часнику у кількості 1000 кг до 25.10.2022, 2000 кг до 26.10.2022, 2000 кг до 24.10.2022, 2000 кг до 25.10.2022, 2000 кг до 27.10.2022, 2000 кг до 26.10.2022, 2000 кг до 26.10.2022, 2000 кг до 24.10.2022, 2000 кг до 25.10.2022, 2000 кг до 26.10.2022, 1000 кг до 25.10.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснювалась поставка Товару заявка, а саме цибулі, буряку, моркви, капусти, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладами №87 від 17.11.2022 на суму 1249000 грн, №97 від 01.12.2022 на суму 1249000 грн, №88 від 17.11.2022 на суму 699000 грн, №63 від 24.10.2022 на суму 49920 грн, №84 від 27.10.2022 на суму 49920 грн, №60 від 02.11.2022 на суму 49920 грн, №82 від 17.11.2022 на суму 1921920 грн, №52 від 12.10.2022 на суму 124800 грн, №84 від 27.10.2022 на суму 49920 грн, №62 від 24.10.222 на суму 124800 грн, №56-1 від 18.10.2022 на суму 49920 грн, №53-2 від 17.10.2022 на суму 49920 грн, №49 від 12.10.2022 на суму 74880 грн, №86 від 02.11.2022 на суму 99880 грн, №96 від 01.12.2022 на суму 2497000 грн, №68 від 25.10.2022 на суму 99880 грн, №53-1 від 17.10.2022 на суму 249700 грн, №76 від 26.10.2022 на суму 24970 грн, №53 від 17.10.2022 на суму 99880, №50 від 12.10.2022 на суму 99880 грн, №54 від 18.10.2022 на суму 124850 грн, №59 від 19.10.2022 на суму 99880 грн, №77 від 26.10.2022 на суму 99880 грн.

Судом встановлено, що товар за заявками №78/8/2-1712 від 30.09.2022 (цибуля), №78/8/2-1717 від 30.09.2022 (буряк), №78/8/2-1716 від 30.09.2022 (морква) та №78/8/2-1715 від 30.09.2022 (капуста) було поставлено відповідачем із порушенням строків визначених заявками.

Доказів які б підтверджували поставку товару за заявкою №78/8/2-1713 від 30.09.2022 (часник) матеріали справи не містять.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 8.3. Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів Замовник має право в односторонньому порядку відмовитися від цього Договору в повному обсязі.

Нормами статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені у розмірі 292998,60 грн та штрафу у розмірі 391546,40 грн, суд встановив їх правильність, відповідність умовам Договору та арифметичну вірність.

Доводи відповідача про те, що прострочення поставки частини товару відбулось з вини позивача, а саме внаслідок того, що за визначеними місцями поставки товару, у позивача відсутні приміщення для його зберігання у визначеній кількості та посилання відповідача на укладений між сторонами, судом відхиляються, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували відсутність за визначними адресами поставки приміщень для зберігання товару у визначеній кількості, так само, як і не надано доказів, звернення відповідача до позивача з відповідними листами про внесення змін до договору в частині продовження строків та поставки.

Крім того, суд бере до уваги те, що укладений між сторонами Договір №68/ПС-22 відповідального зберігання укладено вже після прострочення поставки частини товару.

Посилання відповідача на лист №4 від 01.12.2022 яким відповідач повідомив позивача про те, що наявні труднощі щодо поставки часнику у зв`язку із його не врожайністю через несприятливі погодні умови, судом відхиляється, оскільки доказів, які б підтверджували наявність таких перешкоди.

Крім того, вказаний лист №4 від 01.12.2022 відповідачем складено, вже після прострочення строків поставки часнику.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач не надав суду достатніх доказів та не навів обставин, які могли б свідчити про поважність причин неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин чи невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) наслідкам порушення зобов`язання, враховуючи необхідність забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану.

Також відповідач не надавав жодні докази, які могли б свідчити про майновий стан сторін та соціальну значущість підприємства, що мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд не вбачає об`єктивних підстав для зменшення розміру пені та штрафу заявленої позивачем до стягнення з відповідача за порушення строків поставки товару.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) пеню у розмірі 292998 (двісті дев`яносто дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 60 коп. та штраф у розмірі 391546 (триста дев`яносто одна тисяча п`ятсот сорок шість) грн 40 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 10268 (десять тисяч двісті шістдесят вісім) грн 18 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 05.06.2023.

Суддя Я.В. Маринченко