ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 р. м.Дніпро Справа № 908/2162/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шінрін" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.11.2022р. у справі №908/2162/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Консалтингова Група М.К.С.", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шінрін", м. Запоріжжя

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична Консалтингова Група М.К.С." (надалі ініціюючий кредитор) звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Шінрін" (надалі боржник).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.11.2022р. (повний текст складено 24.11.2022р., суддя Сушко Л.М., м. Запоріжжя) відкрито провадження у справі №908/2162/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Шінрін". Визнані грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Консалтингова Група М.К.С." до боржника на суму 83 310,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 750 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном ТОВ "Шінрін". Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Литвиненка Сергія Сергійовича.

Вказана ухвала мотивована тим, що:

- боржником станом на дату звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, не виконано свої зобов`язання з оплати послуг за договором про абонентське юридичне обслуговування від 22.03.2021р. №22/03-21;

- станом на дату підготовчого засідання загальна сума підтверджених доказами грошових вимог ТОВ "Юридична Консалтингова Група "М.К.С." до боржника складає 750 000,00 грн., натомість ТОВ "Шінрін" не надано суду доказів погашення зазначеної заборгованості перед заявником;

- дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, у той час як докази, надані заявником в обґрунтування вимог, викладених в заяві, свідчать про наявність ознак неплатоспроможності боржника, що є підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство;

- враховуючи наявність в матеріалах справи пропозиції ініціюючого кредитора щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання обов`язків розпорядника майна у даній справі та заяви арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про згоду на участь у даній справі, суд з огляду на набрання чинності змін, внесених до КУзПБ прийшов до висновку про необхідність призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Литвиненка С.С.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Боржник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.11.2022р. у справі №908/2162/22 скасувати, відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи;

- на адресу ТОВ "Шінрін" надійшла вимога ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." від 22.10.2022р. №22/10-22 про погашення заборгованості в розмірі 750 000,00 грн., яка виникла за зобов`язаннями за договором про абонентське юридичне обслуговування. Листом від 25.10.2022р. ТОВ "Шінрін" було надано відповідь про невизнання цієї заборгованості в повному обсязі. Відповідь було отримано 25.10.2022р. директором ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." нарочно під підпис. Разом з тим, незважаючи на наявність даного листа-відповіді, який підтверджує невизнання боржником заборгованості за договором №22/03-22 від 22.03.2021р. та по суті говорить про наявність спору про право щодо даної заборгованості, ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." в супереч положень КУзПБ подало заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Шінрін", підставами якої є заборгованість щодо якої є спір про право;

- ТОВ "Шінрін" встановлено, що в бухгалтерському обліку ТОВ "Шінрін" не відображено жодних відомостей по господарським операціям між ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." та ТОВ "Шінрін", що в свою чергу суперечить ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". В зв`язку з чим, такі вимоги є необґрунтованими та безпідставними;

- з наданих до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство актів приймання-передачі послуг до договору №22/03-21 не вбачається, які саме послуги були надані ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С.", які документи боржника підлягали аналізу, в яких справах виконавець дійсно представляв інтереси ТОВ "Шінрін", приймав участь та складав процесуальні документи, які саме консультації були надані ТОВ "Шінрін" з підтвердженням практичного використання боржником отриманих консультацій. Відсутні документи, які б підтвердили напрямки, за якими надавались юридичні послуги та результати отриманих послуг (акти виконаних робіт за результатами досліджень, проведені розрахунки витраченого часу та інше, деталізовані звіти наданих послуг);

- Верховний Суд в постанові від 18.02.2021р. у справі №904/3251/20 звернув увагу на те, що обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство;

- важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі;

- у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи деталізованих переліків наданих юридичних послуг та інших документів на підтвердження реальності надання юридичних послуг (звітів про виконану роботу, звітів про витрати часу з переліком робіт), відсутність відображення в бухгалтерському обліку господарських операцій з надання відповідних послуг, говорить про недоведеність належними доказами наявності боргу ТОВ "Шінрін" перед ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." за договором №22/03-21 від 22.03.2023р., що в свою чергу ставить під сумнів правомірність судового рішення, яким дані вимоги визнані, за наслідками якого відкрито провадження у справі про банкрутство;

- господарський суд під час розгляду справи не дотримався вимог ст.ст.74, 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, із належним дослідженням зібраних у справі доказів, у зв`язку з чим неправильно застосував норми матеріального права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду;

- формальний підхід господарського суду до розгляду заявлених вимог ініціюючого кредитора привів до визнання необґрунтованих вимог ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." до ТОВ "Шинрін", що в свою чергу призвело до безпідставного відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Шінрін".

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

ТОВ "Віннер Будівництво" у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.11.2022р. залишити без змін. Посилається на те, що відсутність в бухгалтерському обліку ТОВ "Шінрін" відомостей про господарські операції з ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." не свідчить про те, що таких операцій не існувало, а може свідчити лише про те, що особа, яка у ТОВ "Шінрін" відповідає за ведення бухгалтерського обліку з певних причин не відобразила в бухгалтерському обліку такі операції, незважаючи на наявність у підприємства оригіналів первинних документів на підтвердження існування таких операцій. З іншого боку, наявність у матеріалах справи первинних господарських документів (договір, акти наданих послуг, акти звірки) за підписами всіх сторін якраз свідчить про те, що господарські операції з ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." мали місце і створили для їх сторін відповідні правові наслідки. Вказані документи сторонами не оспорювалися і не спростовувалися, а тому такі документи повинні сприйматися судом як дійсні. Сам по собі факт того, що після підписання первинних документів новий директор ТОВ "Шінрін" написав лист про не визнання боргу, не змінює того факту, що борг був визнаний уповноваженою особою ТОВ "Шінрін". Оскільки в своєму листі про не визнання боргу новий директор "Шінрін" не посилається на жодні юридичні підстави щодо недійсності чи оспорюваності попередньо підписаних актів наданих послуг та акту звірки, то такий лист не свідчить про існування спору між сторонами. Боржник не заперечує факту підписання усіма сторонами актів наданих послуг та акту звірки, а також не намагається оскаржити ці акти. Договір №22/03-21, за яким існує борг, не передбачає певної затвердженої форми акту наданих послуг і не передбачає, що до цього акту має додаватись деталізований звіт, в якості його невід`ємної частини. В зв`язку з чим, акти наданих послуг навіть без деталізованих звітів та без розшифровки переліку послуг є документами, які підтверджують існування боргу.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023р. справа №908/2162/22 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) - Вечірко І.О., судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

30.03.2023р. на виконання ухвали апеляційного господарського суду від 23.03.2023р. справа №908/2162/22 надійшла на адресу Центрального апеляційного господарського суду.

У зв`язку з відпусткою судді-доповідача Вечірка І.О. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 03.04.2023р. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) - Коваль Л.А., судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2023р. відкрито апеляційне провадження у справі.

19.04.2023р. у зв`язку з усуненням обставин, що призвели до зміни складу колегії суддів, а саме виходом на роботу судді-доповідача Вечірка І.О., призначено повторний автоматизований розподіли судової справи між суддями, за результатом якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя-доповідач Вечірко І.О., судді Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2023р. вказаним складом колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шінрін" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.11.2022р. у справі №908/2162/22 прийнято до свого провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.05.2023р.

В судовому засіданні 31.05.2023р. заслухано пояснення представника ТОВ "Віннер Будівництво" щодо апеляційної скарги, встановлено обставини справи та досліджено матеріали справи. Під час судових дебатів представник ТОВ "Віннер Будівництво" просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання 31.05.2022р. не з`явились. Будь-яких заяв, клопотань від них щодо неможливості ними забезпечити участь в судовому засіданні та реалізувати свої процесуальні права станом на час розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (ст.202 ГПК України).

Участь представників учасників справи в судовому засіданні, призначеному на 31.05.2023р. обов`язковою не визнавалась. Крім того, учасники справи не були позбавлені можливості брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та можливості подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо).

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Роллю національних судів є організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України").

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України", від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи.

31.05.2023р. в судовому засіданні в нарадчій кімнаті колегією суддів ухвалено дану постанову в порядку ст.240 ГПК України з оформленням вступної та резолютивної частини.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2022р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Консалтингова Група М.К.С." про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Шінрін", призначено підготовче засідання суду на 22.11.2022р., зобов`язано сторони виконати певні дії. Оскільки ініціюючим кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство було додано заяву арбітражного керуючого Литвиненка С.С. про надання згоди на виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Шінрін", підготовче засідання суду у даній справі призначено без застосування автоматизованої системи з визначення кандидатури арбітражного керуючого.

Розглянувши у підготовчому засіданні 22.11.2022р. заяву про відкриття справи про банкрутство, місцевий господарський суд постановив оскаржувану ухвалу.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які скаржник посилається в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.

Предметом судового розгляду в цій справі є заява ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Шінрін".

З огляду на об`єкт апеляційного оскарження предметом апеляційного дослідження є правомірність відкриття судом першої інстанції провадження у справі про банкрутство боржника.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Шінрін" зареєстровано за адресою: 69001, м. Запоріжжя, вул. Тюленіна Сергія, 13, .

22.03.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична Консалтингова Група М.К.С." (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РБУ-1" (замовник) укладено договір №22/03-21 про абонентське юридичне обслуговування (надалі договір), за яким виконавець зобов`язується надавати юридичні послуги починаючи з 01.04.2021р. з будь-яких питань, що виникають у замовника у сфері права та здійснювати правовий супровід господарської діяльності замовника, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх.

Згідно із п.п.3.1 3.3 договору вартість послуг по даному договору складає 100 000,00 грн. (без ПДВ) за один календарний місяць та включає 25 годин протягом яких можуть надаватися послуги (гарантований обсяг). Надання протягом місяця послуг в меншому гарантованого обсягу не звільняє замовника від обов`язку оплати суми винагороди, визначеної у п.3.1 даного договору. Вартість послуг, наданих в більшій кількості годин гарантованого обсягу, визначеного у п.3.1 договору становить 2 500,00 грн. (без ПДВ) за годину часу витраченого для надання послуг.

Відповідно до п.3.4 договору винагорода, передбачена п.п.3.1 3.3 договору оплачується замовником протягом п`яти банківських днів з дати отримання акту приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі обов`язково повинен містити наступні відомості: кількість годин надання послуг в межах гарантованого обсягу; кількість годин надання послуг після перевищення гарантованого обсягу; суму коштів винагороди виконавця, які підлягають оплаті з перевищення гарантованого обсягу.

За період дії зазначеного договору виконавець надав, а замовник прийняв надані юридичні послуги на загальну суму 750 000,00 шо підтверджується наступними актами приймання-передачі наданих послуг: №1 від 01.05.2021р. на суму 100 000,00 грн.; №2 від 01.06.2021р. на суму 175 000,00 грн.; №3 від 01.07.2021р. на суму 150 000,00 грн.; №4 від 01.08.2021р. на суму 100 000,00 грн.; №5 від 01.09.2021р. на суму 125 000,00 грн.; №6 від 01.10.2021р. на суму 100 000,00 грн.

Виконавцем для оплати вказаних вище послуг виписано наступні рахунки-фактури: №1 від 01.05.2021р. на суму 100 000,00 грн.; №2 від 01.06.2021р. на суму 175 000,00 грн.; №3 від 03.07.2021р. на суму 150 000,00 грн.; №4 від 01.08.2021р. на суму 100 000,00 грн.; №5 від 01.09.2021р. на суму 125 000,00 грн.; №6 від 01.10.2021р. на суму 100 000,00 грн.

ТОВ "РБУ-1" станом на дату звернення ініціюючого кредитора із даною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство свої зобов`язання з оплати послуг не було виконано.

З метою стимулювання ТОВ "РБУ-1" до належного виконання грошового зобов`язання ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." направило вимогу №01/02-22 від 01.02.2022р. про сплату заборгованості.

Листом від 09.02.2022р. ТОВ "РБУ-1" повідомило, що дійсно між ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." та ТОВ "РБУ-1" було укладено договір №22/03-21 про абонентське юридичне обслуговування, за яким виконавець зобов`язався надавати юридичні послуги та здійснювати юридичний супровід господарської діяльності ТОВ "РБУ-1". З моменту укладення договору по сьогоднішній день ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." надало послуги на загальну суму в розмірі 175 000,00 грн. Однак, через скрутне фінансове становище Товариства останнє просило відстрочити та надати додатковий час на погашення даної заборгованості.

З метою перевірки стану розрахунків, ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." та ТОВ "РБУ-1" було проведено звірку взаєморозрахунків за договором про надання юридичних послуг від 22.03.2021р., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 01.02.2022р., згідно з яким станом на 01.02.2022р. заборгованість ТОВ "РБУ-1" перед ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." складає 750 000,00 грн.

Матеріали справи містять вимогу ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." від 18.02.2022р. №18/02-22 щодо сплати ТОВ "РБУ-1" заборгованості. Також у цій вимозі зазначено, що згідно із п.3.5 договору виконавець призупиняє надання юридичних послуг до повного погашення ТОВ "РБУ-1" заборгованості. Водночас, в матеріалах справи відсутні докази направлення цієї вимоги на адресу ТОВ "РБУ-1".

Згідно Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "РБУ-1" () змінило найменування на ТОВ "Шінрін" () та юридичну адресу на 69001, м. Запоріжжя, вул. Тюленіна Сергія, 13.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що станом на дату підготовчого засідання загальна сума підтверджених доказами грошових вимог ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." до ТОВ "Шінрін" складає 750 000,00 грн., а ТОВ "Шінрін" не надано суду доказів погашення зазначеної заборгованості перед ініціюючим кредитором.

Оцінка аргументів скаржника і висновків суду першої інстанції

В апеляційній скарзі боржник заперечує підстави для відкриття провадження у даній справі, стверджуючи про наявність спору про право між сторонами, оскільки боржник заперечує право вимоги ініціюючого кредитора.

У зв`язку із цим апеляційний господарський суд звертається до нормативного регулювання підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство та визначених законом критеріїв, за якими вимоги кредитора відносяться до таких, що свідчать про наявність спору про право.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований ст.39 КУзПБ.

За змістом цієї статті перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюється господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підставою для відмови у відкритті провадження у справі за положеннями ч.6 ст.39 КУзПБ, зокрема, є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

З урахуванням також положень КУзПБ: ст.1 (щодо визначення неплатоспроможності, особи кредитора, грошового зобов`язання, його складу), ч.ч..1, 2 ст.34 (щодо форми та змісту заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), ч.1 ст.35, ч.ч.1-5 ст.39 (щодо порядку відкриття провадження у справі про банкрутство), завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абз.5 ч.1 ст.1 КУзПБ; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Апеляційний господарський суд зауважує, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 13.08.2020р. у справі №910/4658/20.

Також, суд апеляційної інстанції враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 03.06.2020р. у справі №905/2030/19, згідно із яким у разі відсутності належного виконання господарського зобов`язання, у кредитора є можливість окрім звернення до суду із позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур, передбачених КУзПБ для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Враховуючи положення ст.ст.13, 73, 74 ГПК України щодо порядку розподілу між сторонами тягаря доказування у господарському процесі, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство.

В таких висновках апеляційний господарський суд звертається до правової позиції, сформульованої судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 22.09.2021р. у справі №911/2043/20 з посиланням також на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.02.2021р. у справі №904/3251/20.

Крім цього, свідченням наявності спору про право, у розумінні положень ч.6 ст.39 КУзПБ, можуть бути заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора).

Завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення можливості задоволення таких вимог боржником до проведення підготовчого засідання у справі.

Однією з обов`язкових умов для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника є встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язань тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, зокрема, викладеній в постанові від 13.08.2020р. у справі №910/4658/20 та в постанові від 24.11.2021р. у справі №910/16246/18.

Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що спір про право це формально визначена суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом (постанова Верховного Суду від 15.10.2020р. у справі №922/1174/20).

Поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Правова категорія "спір про право", яку з`ясовує суд в підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника.

Суд не може формально підходити до визначення наявності "спору про право", який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин. У кожному конкретному випадку судом досліджуються заперечення боржника, зокрема, чи ґрунтуються вони на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами. Наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника.

Відповідно до вимог ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку із викладеним та враховуючи сукупність встановлених судами обставин ((1) направлення кредитором на адресу боржника вимоги про погашення заборгованості за договором; (2) згоду боржника з цією заборгованістю через відповідь боржника на вказану вимогу листом від 09.02.2022р., в якій боржник повідомив про неможливість погашення заборгованості у зв`язку із скрутним фінансовим становищем та просив відстрочити та надати додатковий час на погашення існуючої заборгованості; (3) відсутність в матеріалах справи доказів звернення боржника до суду з відповідним позовом, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги ініціюючого кредитора) апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність між сторонами "спору про право" у розумінні положень абз.1 ч.6 ст.39 КУзПБ та відсутність законодавчо встановлених перешкод для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника за заявою ініціюючого кредитора.

Стосовно посилання скаржника на те, що в бухгалтерському обліку ТОВ "Шінрін" не відображено жодних відомостей по господарським операціям між ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." та ТОВ "Шінрін", що в свою чергу суперечить ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із відповідними доводами ТОВ "Віннер Будівництво", викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Так, зазначений кредитор вірно звернув увагу на те, що відсутність в бухгалтерському обліку ТОВ "Шінрін" відомостей про господарські операції з ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." не свідчить про те, що таких операцій не існувало, а може свідчити лише про те, що особа, яка у ТОВ "Шінрін" відповідає за ведення бухгалтерського обліку з певних причин не відобразила в бухгалтерському обліку такі операції, незважаючи на наявність у підприємства оригіналів первинних документів на підтвердження існування таких операцій. Водночас, наявність у матеріалах справи первинних господарських документів (договір, акти наданих послуг, акти звірки) за підписами всіх сторін якраз свідчить про те, що господарські операції з ТОВ "Юридична Консалтингова Група М.К.С." мали місце і створили для їх сторін відповідні правові наслідки. При цьому, вказані документи сторонами не оспорювалися і не спростовувалися.

Сам по собі факт того, що після підписання первинних документів новий директор ТОВ "Шінрін" написав лист про не визнання боргу, не змінює того факту, що борг був визнаний уповноваженою особою ТОВ "Шінрін". Крім того, в зазначеному листі про не визнання боргу новий директор "Шінрін" не посилається на жодні юридичні підстави щодо недійсності чи оспорюваності попередньо підписаних актів наданих послуг та акту звірки.

Щодо доводів скаржника про те, що в матеріалах даної справи відсутні документи, які б підтвердили напрямки, за якими надавались юридичні послуги та результати отриманих послуг (акти виконаних робіт за результатами досліджень, проведені розрахунки витраченого часу та інше, деталізовані звіти наданих послуг) апеляційний господарський суд враховує те, що Договір №22/03-21, за яким існує борг, не передбачає, що до цього акту має додаватись деталізований звіт, в якості його невід`ємної частини. В зв`язку з чим, суд погоджується із доводами ТОВ "Віннер Будівництво", викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, що акти наданих послуг навіть без деталізованих звітів та без розшифровки переліку послуг є документами, які підтверджують існування боргу.

З мотивів, наведених у п.3.3. даної постанови, апеляційний господарський суд погоджується із обґрунтованими доводами кредитора ТОВ "Віннер Будівництво", викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Враховуючи межі перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не отримали підтвердження під час апеляційного провадження, не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять порушення судом норм матеріального і процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення. За таких умов такі доводи колегією суддів визнаються безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються апеляційним господарським судом.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення таким вимогам закону відповідає.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний господарський суд, з підстав, викладених у п. 3.3 даної постанови, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шінрін" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.11.2022р. у справі №908/2162/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.06.2023р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков