ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р. Справа№ 910/267/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Репіковій З.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2023

у справі №910/267/20 (суддя Чинчин О.В.)

за заявою Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» про перегляд судового рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року за нововиявленими обставинами

за позовом Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини»

до Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним та скасування рішення

В судовому засіданні 25.05.2023 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним та скасування рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 по справі №910/267/20 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову: визнано недійсним та скасовано рішення АМК у частині, що стосується ПАТ "НВК "Гірничі Машини" та стягнення з ПАТ "НВК "Гірничі Машини" штрафу.

Постановою Верховного Суду від 02.06.2022 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 зі справи №910/267/20 скасовано. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 зі справи №910/267/20 залишено в силі. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" на користь Антимонопольного комітету України 25 224,00 грн судового збору з касаційної скарги.

30.06.2022 на виконання постанови Верховного Суду видано наказ.

27.02.2023 Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд судового рішення від 02.09.2020 за нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/267/20 та задовольнити позов.

20.03.2023 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому останній зазначив, що лист ГУ ДПС у м.Києві вих. №1251/6/26-15-04-05-07 від 09.01.2023 є новим доказом, а не нововиявленою обставиною, а тому просив суд відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року по справі №910/267/20 за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/267/20 у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року по справі № 910/267/20 відмовлено.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року у справі №910/267/20 залишено в силі.

Ухвала мотивована тим, що лист №1251/6/26-15-04-05-07 від 09.01.2023 Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України за своєю правовою природою є новим доказом, наданим стороною, яка приймала участь у розгляді справи, після прийняття судом рішення по суті заявлених вимог, при цьому, вказаний лист не існував на час розгляду справи та прийняття рішення Господарським судом міста Києва 02.09.2020 року, що виключає його правову кваліфікацію як нововиявлену обставину.

Обставини, на які посилається Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» у своїй заяві, не є нововиявленими, в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач 10.04.2023 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити заяву про перегляд судового рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням судом норм процесуального права, зокрема, п.1 ч.2 ст.320 ГПК України, ч.2 ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- позивач не згоден з висновками суду про те, що лист №1251/6/26-15-04-05-07 від 09.01.2023 Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України за своєю правовою природою є новим доказом, оскільки він посилався не на лист, а на інформацію, викладену у ньому;

- вважає нововиявленою обставиною - інформацію про суми доходу (виручка) ПрАТ «НВК «Гірничі машини» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2018р, та вказує, що позивачу стало відомо про це 13.01.2023 (в момент отримання листа на запит), але ця інформація (відомості щодо розміру доходів) існувала на час розгляду справи та прийняття рішення Господарським судом міста Києва 02.09.2020;

- при розрахунку штрафу, що було застосовано відповідачем використано розмір доходу у сумі 16 593 066 грн (дохід від будь-якої діяльності позивача за вирахуванням непрямих податків, визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2018 рік), а згідно інформації Головного управління ДПС у м. Києві (лист №1251/6/26-15-04-05-07 від 09.01.2023), сума доходу (виручка) ПрАТ «НВК «Гірничі машини» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2018р, склала 16 455 381,58 грн.;

- пункти 3,6,9 резолютивної частини рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.10.2019 №61-р/тк стосуються нарахованого штрафу АМКУ, відтак позивач при поданні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не змінював предмету позову.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/267/20.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/267/20 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/267/20.

Матеріали справи № 910/267/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/267/20, розгляд справи призначено на 25.05.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Явка представників сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 25.05.2023 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції 25.05.2023 не з`явився,

про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

24.05.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано відрядженням представника 25.05.2023 на 1 календарний день в Господарський суд Запорізької області з метою ознайомлення з матеріалами справи №908/3403/19 (908/1998/22).

Колегією суддів вказане клопотання відхилено з підстав необґрунтованості.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на скорочені строки розгляду апеляційних скарг на ухвали суду та те, що явка представника позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 по справі №910/267/20, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 02.06.2022 року, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним та скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №61-р/тк у справі №3-01-101/2017 від 15.10.2019 відмовлено.

В обґрунтування поданої заяви Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» зазначає, що розрахунок штрафу врегульовано статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» №2210 від 11.01.2001 року, встановлено, що за порушення перелічені у пунктах 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, на вчинення яких ПрАТ «НВК «Гірничі машини» притягується до відповідальності, передбачено накладення штрафу у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. При розрахунку суми штрафу АМК України використовував інформацію Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (лист ГУ ДФС у м.Києві від 27.06.2019 вих №16831/9/26-15-08-06-19, на який АМКУ посилається у пункту 196 на сторінки 33 Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 61-р/тк), яким ГУ ДФС у м.Києві повідомив, що сума доходу АТ «НВК Гірничі машини» від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2018 рік становить 16 593 066грн. 3 метою підтвердження вказаної суми доходу, Позивач звернувся з запитом від 20.12.2022р. до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві. У відповідь (вих №1251/6/26-15-04-05-07 від 09.01.2023р.) ГУ ДПС у м.Києві повідомило, інформацію, що сума доходу (виручки) ПрАТ «НВК «Гірничі машини» від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2018р. склала 16 455 381,58грн. Отже, при розрахунку суми штрафних санкцій, Відповідач застосував суму доходу (виручки) ПрАТ «НВК «Гірничі машини» за 2018рік, яка не відповідає дійсності, спотворює результат розрахунку та вливає на невиправдане збільшення суми штрафних санкцій. Позивач вважає, що вказані обставини істотно впливають на вирішення справи, оскільки рішенням Господарського суду від 02.06.2020р. по справі №910/267/20 визнано дійсним та не скасовано Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №61-р/тк від 15.10.2019, яким ПрАТ «НВК «Гірничі машини» накладено штраф, розрахований з суми доходу (виручки) ПрАТ «НВК «Гірничі машини» від будь-якої діяльності за 2018р. в розмірі 16 593 066 грн., тоді як дійсний розмір доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) складає 16 455 381,58 грн.

Як вбачається з матеріалів Заяви, листом №1251/6/26-15-04-05-07 від 09.01.2023 року Головне управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України надало інформацію Приватному акціонерному товариству «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» та зазначило, що Позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2018 рік, в якій задекларовано дохід від будь-якої діяльності в сумі 16593066 грн., в звіті про фінансові результати зазначено дохід від реалізації продукції (товарів, робіт послуг) в сумі 16455,00 тис гривень.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" № 17 від 26.12.2011 р. необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 року по справі №9901/230/20 зазначено, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Крім того, як вже зазначалось вище, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє виснувати, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення у справах "Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України" від 26.06.2018, заява № 10640/05, та "Желтяков проти України", від 09.06.2011, заява №4994/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена Господарським процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15 та 24.09.2020 у справі №922/1141/19).

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 19.05.2020 у справі №910/19793/14 та від 07.10.2020 у справі №922/1026/19, від 19.01.2022 у справі №910/14476/19.

Судом правомірно визнано, що інформація, яка міститься в листі №1251/6/26-15-04-05-07 від 09.01.2023 року Головного управління ДПС у м. Києві Державної податкової служби України за своєю правовою природою є новим доказом, наданим стороною, яка приймала участь у розгляді справи, після прийняття судом рішення по суті заявлених вимог, при цьому, вказаний лист не існував на час розгляду справи та прийняття рішення Господарським судом міста Києва 02.09.2020 року, що виключає його правову кваліфікацію як нововиявлену обставину.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» у своїй заяві, не є нововиявленими, в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, питання щодо розрахунку розміру та встановлення штрафу за вчинене правопорушення не були предметом розгляду у справі №910/267/20, а тому подані додаткові пояснення судом не прийняті до уваги.

Рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу приймаються виключно органами Комітету відповідно до ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Уживаючи формулювання «до десяти відсотків», закон залишає визначення точного розміру штрафу за органами Комітету незалежно від обставин кожної конкретної справи; такі повноваження за своєю природою належать до дискреційних, які реалізуються органами Комітету з певною свободою розсуду.

Розмір накладеного на позивача штрафу не перевищує десяти відсотків доходу (виручки) Товариства від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2018 рік, що свідчить про законність його застосування до позивача.

Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені чи звільняти від їх сплати (у разі їх правомірного нарахування).

Питання скасування штрафів, накладених Комітетом, або зменшення їх розміру до компетенції господарських судів не відноситься.

Наведе спростовує доводи апеляційної скарги про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та свідчить про законність та обґрунтованість розміру штрафних санкцій, накладених на позивача.

Заявником не доведено належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення у справі №910/267/20. Будь - яких інших обставин, які б слугували підставою для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року відповідно до статті 320 Господарського процесуального кодексу України Заявником наведено не було.

Згідно з п. 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" № 17 від 26.12.2011 прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З врахуванням вищевикладеного, Суд доходить висновку, що наведені Заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України та не можуть слугувати підставою для скасування рішення, яке переглядається.

Відповідно за результатами перегляду до ч.ч. 3, 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, судом правомірно відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 року по справі № 910/267/20, оскільки відсутні підстави для скасування вказаного рішення, а відтак вищезазначене рішення правильно залишено в силі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Виходячи з правил ч. 4 ст. 11 ГПК України, апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/267/20.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/267/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 у справі №910/267/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини».

4. Матеріали справи №910/267/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 12.06.2023 після виходу колегії суддів з відпустки.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко