СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Харків Справа №922/1628/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників у режимі відеоконференції:

позивача (в режимі відеоконференції) Щербаха Р.С., за довіреністю б/н від 01.01.2022 року, свідоцтво адвоката ЗП№001581 від 28.02.2018 року;

відповідача Мартинова М.С., за довіреністю №27-35 від 15.05.2023 року, паспорт серія НОМЕР_1 виданий 16.10.2006 року; Гарагуля В.А., за довіреністю №27-10 від 26.12.2022 року, паспорт серія НОМЕР_2 виданий 15.04.1998 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управлінням активами «Сварог Ессет Менеджмент» (вх.№493Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2023 року у справі №922/1628/22,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управлінням активами «Сварог Ессет Менеджмент», м.Київ,

до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини», м.Харків,

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управлінням активами «Сварог Ессет Менеджмент», що діє від свого імені, але в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Сьомий» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сварог Ессет Менеджмент» звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом про визнання недійсними оформлених протоколом №33 рішень позачергових загальних зборів Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини», що відбулися 28.07.2022 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.01.2023 року у справі №922/1628/22 (повний текст складено 08.02.2023 року, суддя Прохоров С.А.) у позові відмовлено повністю.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2023 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт також просить суд здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставини порушень, які були допущені під час скликання позачергових загальних зборів відповідача, які відбулися 28.07.2022 року, а отже не було застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме: статей 38, 47, 52 Закону України «Про акціонерні товариства» та розділів VI, VII Тимчасового порядку скликання та дистанційного проведення загальних зборів акціонерів та загальних зборів учасників корпоративного інвестиційного фонду, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.04.2020 року №196. Так, рішення про скликання позачергових загальних зборів АТ «Укренергомашини» було прийнято не наглядовою радою товариства, а безпосередньо дирекцією, яка є виконавчим органом товариства. При цьому виконавчий орган товариства взагалі не звертався до наглядової ради АТ «Укренергомашини» з вимогою скликання позачергових загальних зборів, а самостійно безпідставно прийняв таке рішення. Крім того, позивачем, в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про акціонерні товариства», подавалися пропозиції до проекту порядку денного загальних зборів, що відбулися 28.07.2022 року, однак пропозиції, в порушення вимог Закону, не були включені до проекту порядку денного та взагалі не розглядалися наглядовою радою відповідача. Скаржник звертає увагу суду, що згідно з інформацією з офіційного сайту АТ «Укренергомашини», у товаристві на час скликання та проведення позачергових загальних зборів була створена і діяла наглядова рада. При цьому, за приписами чинного законодавства закінчення строку повноважень наглядової ради не призводить до того, що вона втрачає повноваження на скликання та проведення загальних зборів.

Апелянт вказує, що прийняття рішення про скликання позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Укренергомашини», які відбулися 28.07.2022 року, дирекцією, а не наглядовою радою товариства, призвело до очевидного порушення прав позивача на участь в управлінні товариством, зокрема як права на участь в прийнятті віднесених до компетенції наглядової ради товариства рішень стосовно скликання і проведення відповідних загальних зборів акціонерів відповідача, так і права на захист наглядовою радою його прав та інтересів, які полягають в обґрунтованому очікуванні на дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів, зокрема права на включення його пропозицій до порядку денного загальних зборів. Проте вказані обставини не були з`ясовані Господарським судом Харківської області при прийнятті оскаржуваного рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача на рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2023 року у справі №922/1628/22. Встановлено строк на протязі якого відповідач має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі; справу призначено до розгляду в судове засідання на 12.04.2023 року і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1628/22.

24.03.2023 року до суду апеляційної інстанції на вимогу надійшли матеріали справи №922/1628/22.

Ухвала суду від 20.03.2023 року була направлена на адреси сторін засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, які зазначені у документах, що надані до суду.

Проте представник відповідача у судове засідання 12.04.2023 року не з`явився, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі, з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи нез`явлення представника відповідача у судове засідання та відсутність відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про неможливість розгляду справи в даному судовому засіданні та керуючись приписами ст.216 та ст.270 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи на іншу дату в режимі відеоконференції, а саме на 11.05.2023 року.

Вказана ухвала була направлена на адреси сторін засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, які зазначені у документах, що надані до суду.

У судовому засіданні 11.05.2023 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Проте, представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву на апеляційну скаргу не надав. З метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі та з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні, з огляду на приписи ст. 216 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву у розгляді справи в режимі відеоконференції про що винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 17.05.2023 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак усно пояснив, що проти позиції апелянта заперечує і згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Пайовий закритий недиверсифікований венчурний інвестиційний фонд «Сьомий» створений Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сварог Ессет Менеджмент».

Згідно з частинами першою і третьою статті 41 Закону України «Про інститути спільного інвестування» від 05.07.2012 року №5080-VI, пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності; пайовий фонд не є юридичною особою.

Частинами першою і п`ятою статті 42 Закону України «Про інститути спільного інвестування» встановлено, що пайовий фонд створюється компанією з управління активами; пайовий фонд вважається створеним з дня внесення відомостей про нього до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування.

Відповідно до частин другої і третьої статті 43 Закону України «Про інститути спільного інвестування» від 05.07.2012 року №5080-VI, укладаючи договори за рахунок активів пайового фонду, компанія з управління активами діє від свого імені в інтересах пайового фонду з обов`язковим зазначенням у таких договорах реквізитів фонду; активи пайового фонду, в тому числі нерухоме майно, цінні папери і депозити, реєструються в установленому порядку на ім`я компанії з управління активами з обов`язковим зазначенням реквізитів такого фонду.

До складу активів Пайового інвестиційного фонду «Сьомий» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з закритого недиверсифікованого венчурного управління активами «Сварог Ессет Менеджмент» (код за ЄДРІСІ 233821) входять 64817590 (шістдесят чотири мільйони вісімсот сiмнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) шт. простих іменних акцій Акціонерного товариства «Українські Енергетичні Машини», що складає 15,3416% голосуючих акцій.

28.07.2022 року було проведено позачергові загальні збори АТ «Укренергомашини», на яких розглядалися наступні питання порядку денного:

1. Прийняття рішення про припинення повноважень членів наглядової ради товариства.

2. Обрання членів наглядової ради товариства.

3. Затвердження умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами наглядової ради товариства. Обрання особи, яка уповноважується на підписання договорiв з членами наглядової ради.

4. Затвердження змін до договору, що укладений з зовнішнім аудитором ТОВ «Бейкер Тіллі Україна» Для проведення обов`язкового аудиту фінансової звітності товариства за 2021 рік, встановлення розміру доплати за його послуги.

5. Затвердження річного товариства за 2021 рік.

6. Розгляд звіту наглядової ради товариства за 2021 рік та затвердження заходів за результатами його розгляду.

7. Розгляд звіту дирекції товариства за 2021 рік та затвердження заходів за результатами його розгляду.

8. Розгляд висновку зовнішнього (незалежного) аудитора за 2021 рiк та затвердження заходів за результатами його розгляду.

9. Розподіл прибyткy тoвapиcтвa, отриманого за результатами дiяльності товариства у 2021 році, в тому числі затвердження розміру річних дивідендів, з урахуванням вимог передбачених законодавством, вiдповiдно до результатів фінансово-господарської діяльності товариства у 2021 році.

10. Затвердження звіту про винагороду членiв наглядової ради товариства за 2021 piк.

11. Затвердження річної інформації емітента цінних паперiв за 2021 рік.

12. Затвердження організаційної структури Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини».

13. Внесення змін до статуту товариства шляхом викладення його у новій редакції.

14. Про обрання зовнішнього аудитора (аудиторської фірми) товариства.

15. Затвердження зміни показників балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів, що відображені у передавальному акті станом на 31.10.2021 року вiд Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» (товариство, що приєднується) до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (товариство-правонаступник).

16. Обрання члена дирекції - директора АТ «Укренергомашини».

17. Затвердження контракту, що укладатиметься з членом дирекцiї - директором AT «Укренергомашини».

18. Встановлення чітких цілей діяльності товариства на 2023 рік.

19. Прийняття рішення про схвалення значних правочинів та затвердження їх умов, що були укладені товариством з Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України».

20. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

21. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

22. Прийняття рішення про обрання оцінювача майнових прав Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг.

23. Прийняття рішення про обрання оцінювача майна товариства, та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг.

24. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значного правочину.

25. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

26. Затвердження контрактів, що укладатимуться з членами дирекції директорами АТ «Укренергомашини».

27. Затвердження фінансового плану АТ «Укренергомашини» на 2022 рік.

28. Затвердження фінансового плану АТ «Укренергомашини» на 2023 рік.

29. Затвердження стратегічного плану розвитку АТ «Укренергомашини» на 2022- 2026 роки.

30. Затвердження інвестиційного плану АТ «Укренергомашини» до 2025 року.

31. Щодо участі товариства у Акціонерному товаристві «Мегабанк».

32. Прийняття рішення про надання попередньої згоди на вчинення значних правочинів.

33. Прийняття рішення про схвалення значних правочинів та затвердження їх умов, що були укладені товариством з АТ «Таскомбанк».

Відповідно до ч.3 ст.45 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, позивачем може бути лише особа, яка вважає, що її права або охоронювані законом інтереси порушені, невизнані чи оспорені або, у визначених законом випадках, особа, яка подає позов в інтересах такої особи.

Позивач не наводить належних обґрунтувань яким чином кожне з рішень, прийнятих на загальних зборах 28.07.2022 року порушили його права або охоронювані законом інтереси.

Також і з огляду на ч.1 ст.50 Закону України «Про акціонерні товариства» оскаржити рішення загальних зборів може не будь-який акціонер відповідного акціонерного товариства, а лише той, права та охоронювані законом інтереси якого порушені.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції чинній на момент проведення оскаржуваних загальних зборів) загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Загальні збори є річними, а усі інші загальні збори, крім річних, вважаються позачерговими.

Відповідно до частини першої ст. 47 Закону України «Про акціонерні товариства» позачергові загальні збори акціонерного товариства скликаються наглядовою радою, зокрема, на вимогу акціонерів (акціонера), які на день подання вимоги сукупно є власниками 10 і більше відсотків голосуючих акцій товариства.

Цією ж частиною наведеної статті визначено, що вимога про скликання позачергових загальних зборів подається в письмовій формі виконавчому органу на адресу за місцезнаходженням акціонерного товариства із зазначенням органу або прізвищ (найменувань) акціонерів, які вимагають скликання позачергових загальних зборів, підстав для скликання та порядку денного.

Частиною другою та частиною четвертою статті 47 Закону передбачено, що наглядова рада приймає рішення про скликання позачергових загальних зборів акціонерного товариства або про відмову в такому скликанні протягом 10 днів з моменту отримання вимоги про їх скликання. Позачергові загальні збори акціонерного товариства, які скликаються наглядовою радою, мають бути проведені протягом 45 днів з дати отримання товариством вимоги про їх скликання.

Дійсно, матеріалами справи підтверджується, що оскаржувані збори скликані виконавчим органом товариства, а саме дирекцією, а не наглядовою радою і це є свідченням порушення порядку скликання зборів.

Разом з тим, відповідно до абз.1 п.2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 25.02.2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

У абз. 2 того ж п.2.13 перелічуються безумовні підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів. Проте серед них немає обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги по цій справі.

У пункті 2.14 зазначеної Постанови №4 вказано, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства», статтею 35 Закону України «Про акціонерні товариства», статтею 15 Закону України «Про кооперацію».

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнано порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Проте, як вбачається з матеріалів справи таких прав акціонера щодо позивача порушено не було. Позивач приймав участь у загальних зборах та мав можливість належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного. Таким чином, позивач мав можливість реалізувати своє право на управління акціонерним товариством (відповідачем у справі) шляхом участі у загальних зборах 28.07.2022 року, у тому числі голосуванні з питань порядку денного тощо.

Суд вважає безпідставною аргументацію позивача, що прийняття рішення про скликання позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Укренергомашини», які відбулися 28.07.2022 року, дирекцією, а не наглядовою радою товариства, призвело до очевидного порушення права позивача на участь в управлінні товариством, зокрема права на захист наглядовою радою його інтересів, які полягають в обґрунтованому очікуванні на дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів. Однак, така аргументація є загальною і відсутнє посилання, яким чином конкретно порушені інтереси позивача, які полягають в обґрунтованому очікуванні на дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів, якщо позивач взяв участь у загальних зборах та мав можливість підготуватися до них.

Відповідно до п.8 ст.2, ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства» корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами. Кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

У частині 1 статті 50 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, iнших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Отже, рішення загальних зборів акціонерного товариства може бути оскаржено в судовому порядку, якщо: 1) само по собі прийняте рішення порушує вимоги Закону; 2) порушено порядок прийняття такого рішення.

У статті 50 Закону України «Про акціонерні товариства» прямо та буквально не визначено, що порушення порядку скликання та підготовки проведення загальних зборів (тобто, процедури, що передує прийняттю рішення) може бути підставою для оскарження та визнання недійсним прийнятого рішення.

Водночас стала судова практика виходить з розширювального тлумачення змісту поняття «порядку прийняття рішення» та визначає, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства є: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів (пункт 17 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 року №13; пункт 54 постанови ВП ВС від 04.02.2020 року у справі №915/540/16).

Велика Палата Верховного Суду прямо вказує, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання (пункт 67 постанови ВП ВС від 28.01.2020 року у справі №924/641/17), але зауважує та конкретизує, що права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо (пункт 54 постанови ВП ВС від 04.02.2020 року у справі №915/540/16).

Під час загальних зборів 28.07.2022 року було розглянуто 33 питання щодо діяльності відповідача. Відтак, визнання цих загальних зборів недійсними призведе у свою чергу не тільки до порушення інтересів відповідача та нормального ходу його господарської діяльності, але й призведе до порушення прав інших акціонерів відповідача, які, як і позивач, брали участь у цих загальних зборах та мають ті чи інші очікування від прийнятих рішень або ці рішення мають бути реалізовані безпосередньо в їх інтересах, як, наприклад, рiшення з питання №9 щодо розподілу прибутку позивача, отриманого за результатами його діяльності у 2021 році, за яке проголосували 100% усіх голосуючих акцій на загальних зборах, відповідно, включаючи й акції позивача.

Позивач не вказує, яким чином кожне з рішень, прийнятих на загальних зборах акціонерів порушило його права, як акціонера відповідача.

Зміст ч.1 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року дає однозначний висновок, що рішення загальних зборів акціонерів, порядок його прийняття має оскаржити не будь-який акціонер, а лише той, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Отже навіть, якщо щодо прийнятого рiшення мають місце будь-які порушення, включаючи процедурні, сам по собі цей факт не дає право акціонеру вимагати задоволення вимоги щодо оскарження такого рішення.

Наразі позивач лише зазначає про очевидне порушення його прав на участь в управлінні відповідачем, зокрема права на захист наглядовою радою його інтересів, які полягають в обґрунтованому очікуванні на дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів.

При цьому позивач:

- не зазначає, яке саме обґрунтоване очікування він має на увазі, зважаючи, що він узяв участь у загальних зборах, включаючи голосування, та мав можливість належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного

- не наводить аргументів, чому абсолютно усі з прийнятих рішень по 33 розглянутим питанням порушують його права та охоронювані законом інтереси;

- не конкретизує, яким чином його права та охоронювані законом інтереси порушує кожне з прийнятих рішень з розглянутих питань на позачергових загальних зборах, які відбулися 28.07.2022 року;

- не вказує, чому позивач мав очікування лише з приводу діяльності наглядової ради і чому та яким чином вона, як і діяльність інших органів вплинула на порушення його прав на участь в управлінні відповідачем.

Відсутність даних обґрунтувань доводить необґрунтованість позовних вимог, що жодним чином не спростовується наведеними позивачем прикладами судової практики Верховного Суду.

У постанові від 24.01.2022 року по справі №903/326/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив наступне:

« 33. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

34. Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

35. Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

36. Зокрема, права акціонера товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не міг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними».

Отже Верховний Суд ставить у пряму залежність наявність підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів при наявності порушень внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів від наявності порушення конкретних прав акціонера, як-то неможливість позивача-акціонера взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах.

Факти наявності таких порушень у даній справі позивачем не наводяться.

Що ж стосується посилань апелянта, що його пропозиції до проекту порядку денного загальних зборів, які відбулися 28.07.2022, не були включені, то як вірно вказав суд першої інстанції, дана обставина є предметом розгляду по іншій справі - №922/1510/22. У скарзі позивач вказує, що він у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про акціонерні товариства», подавав пропозиції до проекту порядку денного загальних зборів, що відбулися 28.07.2022 року, однак пропозиції, в порушення вимог Закону, не були включені до проекту порядку денного та взагалі не розглядалися наглядовою радою відповідача. Проте, слід відзначити, що на надані пропозиції позивача було надано лист, в якому відмовлено у включені питань до порядку денного, а отже твердження про не розгляд є помилковим. При цьому серед позовних вимог у справі №922/1510/22 позивач вимагає провести позачергові загальні збори акціонерів відповідача з питань, у включенні яких до проекту порядку денного загальних зборів, які відбулися 28.07.2022 року, було відмовлено. Таким чином з боку позивача вчинено дії по захисту своїх прав і наразі вищевказане не є підставою вважати, що оскаржувані рішення загальних зборів підлягають визнанню недійсними.

Стосовно посилання про накладання арешту на акції, то слід зазначити, що дійсно ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави про арешт майна від 03.10.2022 року по справі №554/10511/22; провадження №1-кс/554/11544/2022 накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Сварог Ессет Менеджмент» на 64817590 штук простих бездокументарних іменних акцій AT «Українські енергетичні машини» в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000031 від 15.09.2022 року за ч.4 ст.111-1 («Колабораційна діяльність») Кримінального кодексу України.

За даною нормою винна особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності за передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Арештоване майно передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним в порядку та умовах визначених ст.ст.19, 21, 21-1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Однак, на момент скликання та проведення зборів 28.07.2022 року та на момент звернення позивача до суду з позовом у даній справі такі арешти були відсутні.

Доказів вирішення питання щодо вилучення майна позивача (акцій та пов`язаних з ними корпоративних прав) на користь держави відсутні.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, а рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2023 у справі №922/1628/22 без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управлінням активами «Сварог Ессет Менеджмент» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2023 року у справі №922/1628/22 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02 червня 2023 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя І.А. Шутенко