ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. Справа№ 910/13773/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Ніконенко Є.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 01.06.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023

у справі № 910/13773/22 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД"

про стягнення 5 622 333,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі № 910/13773/22 закрито провадження у справі № 910/13773/22. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" судовий збір у розмірі 42 167 грн. 50 коп. Повернуто на підставі даної ухвали Товариству з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 42 167 грн. 50 коп., сплачений платіжним дорученням № 10314 від 10.01.2023.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі №910/13773/22 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір врегульовано сторонами після направлення позовної заяви до суду.

Водночас, при розподілі судових витрат суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем визнано позов.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/13773/22 в частині розподілу судових витрат та постановити в цій частині нову ухвалу, якою повернути судовий збір Товариству з обмеженою відповідальністю "Бест Лізінг" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 84 335 грн. 00 коп. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/13773/22 залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем не заявлялось про визнання позову, спір по суті не розглядався. Судом першої інстанції зазначається, що провадження у справі закривається у зв`язку з відсутністю предмету спору. Укладений поза межами судового розгляду договір про врегулювання не є мировою угодою та не подавався на затвердження судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі № 910/13773/22 передано колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2023 витребувано справу № 910/13773/22 у Господарського суду міста Києва, відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги.

26.04.2023 справа № 910/13773/22 надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі № 910/13773/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.06.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 01.06.2023 з`явився представник відповідача (скаржника), який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/13773/22 в частині розподілу судових витрат та постановити в цій частині нову ухвалу, якою повернути судовий збір Товариству з обмеженою відповідальністю "Бест Лізінг" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 84 335 грн. 00 коп. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі №910/13773/22 залишити без змін.

Позивач у судове засідання 01.06.2023 представників не направив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлявся належним чином, через канцелярію Північного апеляційного господарського суду позивача клопотань та заяв не надходило.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників позивача не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" про стягнення 5 622 333,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за контрактами купівлі-продажу № 220223-34/КП та № 220223-35/КП від 23.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 16.02.2023.

02.03.2023 через систему «Електронний суд» від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з проведенням сторонами переговорів щодо врегулювання спору в позасудовому порядку.

20.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, аргументована тим, що після порушення провадження у даній справі сторони уклали Договір врегулювання від 03.03.2023, відповідно до умов якого відповідач погасив заборгованість перед позивачем. Крім того, позивач просив повернути йому сплачений судовий збір у повному обсязі.

23.03.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

У даному випадку, предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5 622 333,60 грн.

Як вбачається з наданих суду доказів, 03.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" було укладено Договір про врегулювання, з преамбули якого вбачається, що Господарським судом міста Києва розглядаються судові справи № 910/11979/22, №910/13773/22, № 910/11861/22, № 910/12891/22, № 910/11859/22 за позовом ТОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" до ТОВ "ЕКСПРЕС ТЕХБУД" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, що виникли за 12 контрактами купівлі-продажу, перелік яких наведений у договорі.

У п.1 Договору про врегулювання сторони домовилися про те, що сума погоджених внаслідок врегулювання за цим Договором грошових зобов`язань за Контрактами купівлі-продажу, що підлягають сплаті Боржником на користь Кредитора становить 15 500 000,00 грн., яка складається у тому числі з: сум авансових платежів по контрактам купівлі-продажу на загальну суму 10 812 180,00 грн.; суми відступного 4 687 820,00 грн., погодженого сторонами для припинення всіх зобов`язань за контрактами купівлі-продажу на умовах, визначених у цьому договорі та сплачується, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитора, зазначений у п. 9 цього договору.

Також, позивачем до матеріалів справи надано копії платіжних доручень, які підтверджують перерахування відповідачем на користь позивача 15 500 000,00 грн.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, спір у даній справі припинив своє існування після відкриття провадження у справі.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі №910/13773/22 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір врегульовано сторонами після направлення позовної заяви до суду.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині розподілу/поверненню судового збору, з огляду на таке.

Так, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правильно зазначає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору. Але при вирішенні питання про повернення судового збору суд безпідставно посилається на норму ст.130 ГПК України, якою передбачено розподіл судових витрат в окремих випадках. Так, відповідно до частин першої та другої названої статті: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто частиною першою статті 130 ГПК України визначений саме порядок розподілу суми сплаченого судового збору у разі укладення мирової угоди, відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем у суді першої інстанції та обрахування суми, яка підлягає поверненню.

Судом першої інстанції також роз`яснено, що вказаними нормами встановлено питання повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у разі визнання позову відповідачем повністю. Наведені вище норми не передбачають можливості та порядку розрахунку судового збору у разі визнання відповідачем позову частково.

Водночас, як вірно зазначено скаржником у своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції не враховано норму ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У свою чергу, відповідачем не заявлялось про визнання позову, спір по суті не розглядався. Судом першої інстанції зазначається, що провадження у справі закривається у зв`язку з відсутністю предмету спору. Укладений поза межами судового розгляду договір про врегулювання не є мировою угодою та не подавався на затвердження судом.

Посилання суду на те, що Договір про врегулювання не містить жодних умов щодо вирішення питання відносно сплачених позивачем сум судового збору, є безпідставним, оскільки вказаний договір є позасудовим способом врегулювання спірних питань між сторонами та не є мировою угодою у справі.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/1584/15.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено необґрунтований та такий, що не відповідає обставинам справи висновок, що призвів до неправильного застосування норм процесуального права, а саме: замість застосування п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та повернення судового збору позивачу в повному розмірі, судом без встановлених законом підстав застосовано норму ст. 130 ГПК України, яка передбачає розподіл судового збору у разі укладення мирової угоди, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем. Отже, суд, порушуючи норми закону, безпідставно ухвалив стягнути з відповідача 50% судового збору у розмірі 42 167 грн. 50 коп.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення з викладених вище підстав.

Розподіл судових витрат

Розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі № 910/13773/22 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 у справі № 910/13773/22 - скасувати, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« Закрити провадження у справі № 910/13773/22.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "БЕСТ ЛІЗИНГ" (вул. Ярославі Вал, буд. 13/2, літера Б, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 33880354) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 84 335 (вісімдесят чотири тисячі триста тридцять п`ять грн.) 00 коп. сплачений платіжним дорученням № 10314 від 10.01.2023.»

3. Матеріали справи №910/13773/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 12.06.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк