ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Харків Справа № 913/69/23
Провадження №13/913/69/23
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., за участю секретаря судового засідання Пати А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи за позовною заявою
про стягнення грошових коштів.
Від позивача - Пашніна А.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2053 від 21.09.2009, ордер серія АЕ № 1189709 від 29.03.2023
Від відповідача - представник не прибув.
ТОВ Харківмістдорбуд (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Служби автомобільних доріг у Луганській області про стягнення грошових коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем за результатами публічної закупівлі було укладено договір підряду №180122-02 від 18.01.2022 р.
Позивачем було виконано взяті на себе зобов`язання та надано до підписання відповідачеві акт здачі-приймання проектної документації на суму 297 602 гривні 41 копійка.
Проте, відповідачем не повернуто підписані документи. Також Відповідачем не було заявлено про наявність відступів від умов Договору чи недоліків у виконаних нами роботах/послугах.
Також просить суд судові витрати у вигляді 4 464 грн. 04 коп. судового збору покласти на відповідача.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.03.2022 р. позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
05.04.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява від 04.04.2023 р. №1-166 на позовну заяву, з якою вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами та просить суд відмовити у задоволенні позовними вимогами у повному обсязі.
13.04.2023 р. на електронну пошту суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 12.04.2023 р. №1.
03.05.2023 р. на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання від 03.05.2023 р. №2 про відкладення судового засідання.
03.05.2023 р. в судовому засіданні був присутній представник відповідача.
Ухвалою суду від 03.05.2023 р. суд повідомив учасників справи про відкладення справи до судового розгляду в підготовчому засіданні на 15.05.2023 р.
15.05.2023 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції були присутні представник позивача та представник відповідача.
Відповідач по справі повідомив суд, що згідно Наказу Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України № Н-126/08-02 від 31.03.2023 р. Службу автомобільних доріг у Луганській області перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області.
За таких обставин належне найменування відповідача по справі - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області.
15.05.2023 р. суд закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 07.06.2023 р.
07.06.2023 р. суд розпочав розгляд справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги, відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи участі свого представника не забезпечив.
З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-
18.01.2022 р. між сторонами по справі за результатами публічної закупівлі було укладено Договір підряду № 180122-02 від 18 січня 2022 р.
Згідно з п.1.1. цього Договору визначено, що позивач зобов`язаний у порядку та (на умовах, визначених цим Договором виконати роботи, а саме розробка проектної документації капітального ремонту мосту на км 10 + 696 автомобільної дороги загального користування державного значення Н-21 Старобільськ - Луганськ - Хрустальний - Макіївка - Донецьк у Луганській області, (далі - робота), Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх в межах фактичного надходження бюджетних коштів.
Згідно з п.2.1. Договору визначено: Ціна Договору визначається в сумі: 1 093 362, ро (один мільйон дев`яносто три тисячі триста шістдесят дві гривні 00 копійок.), у т.ч. ПДВ 2075 - 182 227,00 грн.
Згідно з п.3.1 Договору визначено: позивач зобов`язаний приступити до виконання робіт, визначених в цьому Договорі (пункт 1.1.), протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладення Договору і завершити її виконання (в тому числі отримання висновків державних та інших експертиз) у строк до 31 грудня 2022 року.
Згідно з п.4.1. Договору факт надходження грошових коштів на рахунок в органах казначейства відповідача є подією в розумінні абзацу другого ч. 1 ст. 530 ЦК України, з настанням якої підлягає виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт за даним Договором, при умові наявності підписаних сторонами актів передання-прийняття виконаних проектно-вишукувальних робот.
Згідно з п.4.3. Договору фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (при надходженні коштів від головного розпорядника), які передбачені згідно з планом фінансування головного розпорядника коштів.
Згідно з п.4.6. Договору розрахунки здійснюються протягом десяти банківських днів від дня прийняття позивачем робіт за етапом, відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт.
Згідно з п.4.7. Договору остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюються позивачем за умови передання позивачу результату цього договору, а саме документів визначених у п. 8.6. в повному обсязі.
Згідно з п.8.2. Договору визначено: Передання робіт позивачем і прийняття їх відповідачем оформляється актом, підписаним обома Сторонами на підставі виконавчого кошторису. (Кількість актів повинна відповідати кількості етапів).
Згідно з п. 8.6. Договору сторони домовилися, що результатом виконаних робіт за цим Договором є проектно - кошторисна документація, складена Підрядником В друкованому вигляді в кількості 4 (чотирьох) комплектів (примірників), а також в електронному виді (на окремому носії) і позитивний експертний звіт щодо розгляд проектно-кошторисної документації.
В рамках Договору Сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 від 18 січня 2022 р. та № 2 від 26.12.2022 р. якою були частково змінені умови договору.
Позивачем було належним чином виконано взяті на себе зобов`язання та надано до підписання Відповідачеві Акт здачі-приймання проектної документації на суму 297 602 (двісті дев`яносто сім тисяч шістсот дві) гривні 41 копійка.
Крім того, позивачем було складено та підписано з боку керівника проектної організації М.В. Матисєк, головного інженера проекту та кошторисника ЄМ. Ступника наступні документи: Зведений виконавчий кошторис на проектні і вишукувальні роботи за формою 1-П; Виконавчий кошторис № 1 на вишукувальні роботи за формою 2-П; Виконавчий кошторис № 2 на вишукувальні роботи за формою 2-П; Виконавчий кошторис № 3 на обстежувальні роботи.
На підтвердження отримання відповідачем акту здачі-приймання проектної документації на суму 297 602 (двісті дев`яносто сім тисяч шістсот дві) гривні 41 копійка. Позивачем надана накладна №8-21ХМДБ/1 за якою був переданий робочий проект за договором, накладну підписано представником відповідача.
Позивач зазначає, що неповернення відповідачем документів позивачеві без підписання свідчить про їх належне оформлення і відповідність діючим вимогам та відсутність будь-яких реальних підстав для їх непідписання з боку відповідача. Також відповідачем не було заявлено про наявність відступів від умов Договору чи недоліків у виконаних нами роботах/послугах.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість 297602 грн. 41 коп.
Відповідач позов не визнає повністю.
Відповідач зазначає, що він не заперечує той факт, що позивачем було виконано роботи за Договором на суму 297 602,41 грн.
Акти виконаних робіт були передані позивачем 18 лютого 2022 року для перевірки та подальшого їх прийняття уповноваженими фахівцями інвестиційно-кошторисного відділу. Проте у зв`язку з 24 лютого 2022 року почалася збройна агресія російською федерацією проти України та українського народу та активні бойові дії у тому числі на території Луганської області, у зв`язку з чим відповідач був вимушений евакуюватися з території бойових дій.
Вищезазначені акти виконаних робіт та інші документи та майно відповідача залишилися на окупованій території. Наявні грошові кошти, які могли спрямуватися на оплату виконаних робіт були повернуті до Державного бюджету України. У подальшому і до теперішнього часу бюджетні кошти для оплати виконаних робіт з Державного бюджету відсутні.
За умовами договору сторони не обговорили порядок та терміни підписання актів виконаних будівельних робіт та довідок до них, тому у відповідача не виникли зобов`язання щодо їх оплати з моменту отримання.
За умовами договору термін для оплати вартості виконаних робіт, а саме 10 (десять) банківських днів, від дня прийняття Замовником робіт за етапом, відповідно до акту приймання- передачі виконаних робіт(п.4.6 Договору).
Така умова договору не суперечить інтересам держави чи суспільства та не порушує вимоги діючого законодавча України. Отже, сторони передбачили у договорі, що розрахунки здійснюються за умови наявності бюджетного призначення, оскільки згідно ч.І ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Судом встановлено, що позивачем належним чином були виконані роботи за спірним договором на суму 297 602,41 грн., але відповідач ухилився від підписання акту здачі-приймання проектної документації.
За приписами ч. 1 ст. 853 ГПК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Згідно з ч. 1 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відповідач не виконав вимог зазначених норм, від підписання актів у встановленому порядку не відмовився.
Таким чином, згідно з положеннями ст.ст. 853, 882 ЦК України якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими.
Отже, виконані позивачем роботи вважаються прийнятими.
У судовій практиці стосовно акта виконаних робіт, підписаного однією стороною, усталеною є правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18, тощо.
Суть цієї правової позиції полягає в тому, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. При цьому підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладено саме на замовника. Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України.
Для встановлення наявності підстав для оплати робіт за договором підряду, які оформлені актом прийняття-передачі робіт, підписаним однією стороною договору (підрядником), необхідним є встановлення та оцінка таких істотних обставин для цього, як обґрунтованість відмови замовника від підписання актів виконаних робіт та реального/фактичного виконання робіт за договором підряду. Отже, встановлення наведених обставин входить до предмету доказування у цій справі.
Суд зазначає, що акт виконаних підрядних робіт, підписаний однією стороною, не має доказової сили за умов встановлення обґрунтованості мотивів відмови замовника від підписання акту, і відповідно має доказову силу (є дійсним) у разі встановлення необґрунтованості відмови замовника від підписання акту та прийняття робіт.
Цивільний кодекс України не визначає критеріїв та умов щодо обґрунтованості відмови від підписання акту приймання-передачі робіт, а відтак обґрунтованість відмови замовника є оціночним поняттям та в кожному конкретному випадку повинен оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та спірних правовідносин сторін.
Судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, передбаченого на оплату робіт за договором, відповідач не підписав Акт приймання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
За змістом ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Згідно із ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
При цьому, відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для невиконання зобов`язання, відповідних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 07.11.2019 у справі № 916/1345/18 із посиланням на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 18.10.2005 у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України, рішення від 30.11.2004 у справі Бакалов проти України).
Між сторонами у даній справі на підставі договору виникли господарські (цивільні) відносини, які відповідно до частини 1 статті 1 ЦК України засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, що регулюються актами цивільного законодавства України, а відтак з огляду на положення частини 2 статті 617 ЦК України та частини 2 статті 218 ГК України відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договором.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 297 602,41 грн. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача в сумі 4 464 грн. 04 коп.
У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2023 р.

СУДДЯ Богдан ЯРЕСЬКО