РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2023Справа №910/7339/22

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш"
простягнення боргу у розмірі 993 660,00 рублів РФ
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Савон О.Ю.
від відповідача:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" про стягнення заборгованості за договором у розмірі 993 660,00 рублів РФ.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не було належним чином виконано взяті на себе згідно контракту №20/1 від 20.01.2022 грошові зобов`язання з оплати поставленого згідно специфікації №1 від 20.01.2022 та інвойсу №31 від 20.01.2022 товару, що підтверджується митною валютною декларацією (форма МД-2) №UA100330/2022/540418 від 21.01.2022 та товарно-транспортною накладною (CMR) №008194 від 21.01.2022, у зв`язку з чим у відповідача виник борг у розмірі 993 660,00 руб. РФ, про стягнення якого і подано даний позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 (постановленою після усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 17.08.2022) відкрито провадження у справі №910/7339/22; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки на подання заяв по суті справи; підготовче засідання призначено на 24.11.2022.

19.09.2022 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" надійшли додаткові пояснення, в яких позивач вказує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у нього відсутня будь-яка можливість звернутись за захистом своїх прав до суду держави-агресора.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 16.03.2023, у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про розгляд справи; запропоновано позивачу направити відповідачу засобами електронного зв`язку (в тому числі поза межами кордонів України) копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також копію ухвали за результатами даного засідання, докази чого надати суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш", що протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 у справі №910/7339/22 призначено підготовче засідання на 16.03.2023; звернуто увагу позивача, що протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 також запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" направити відповідачу засобами електронного зв`язку (в тому числі поза межами кордонів України) копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також копію ухвали за результатами даного засідання, докази чого надати суду; запропоновано позивачу здійснити нотаріально посвідчений переклад позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі та даної ухвали на російську мову та направити скан-копії такого перекладу на електронну пошту (адресу) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" - (за необхідності - за допомогою сервісу VPN), докази чого надати суду у строк до 10.01.2023; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" взяти участь у засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою сервісу "EasyCon" або "Zoom"; зупинено провадження у справі №910/7339/22 до 15.03.2023.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 відкладено підготовче засідання на 02.05.2023; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" направити на електронну пошту (адресу) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" - (за необхідності - за допомогою сервісу VPN) та засобами поштового зв`язку поза межами кордонів України копію ухвали за результатами даного засідання, докази чого надати суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш", що протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.203 у справі №910/7339/22 відкладено підготовче засідання на 02.05.2023; звернуто увагу позивача, що протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" направити на електронну пошту (адресу) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" - (за необхідності - за допомогою сервісу VPN) та засобами поштового зв`язку поза межами кордонів України копію ухвали за результатами даного засідання, докази чого надати суду; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" взяти участь у засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС або сервісу "Zoom"; зупинено провадження у справі №910/7339/22 до 01.05.2023.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 закрито підготовче провадження у справі №910/7339/22; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи по суті на 23.05.2023; запропоновано позивачу направити відповідачу копію ухвали за результатами даного засідання аналогічним чином.

05.05.2023 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи скан-копії пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш", в яких відповідач підтверджує обставини постачання позивачем йому товару вартістю 993 660,00 рублів, проте вказує, що не може розрахуватись за цей товар з огляду на встановлену заборону щодо розрахунків у рублях. Відтак відповідач вказує, що проти задоволення позову та розгляду даного спору Господарським судом міста Києва не заперечує і просить розглядати спір без його участі.

В судове засідання 23.05.2023 з`явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 23.05.2023 не забезпечив.

Щодо повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" про розгляд справи №910/7339/22 суд зазначає наступне.

Загальновідомим є факт, що 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною і Російською Федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території Російської Федерації та діяльність дипломатичних установ Російської Федерації на території України зупинено. Комунікація Міністерства закордонних справ України з органами державної влади Російської Федерації за посередництва третіх держав не здійснюється. У зв`язку з чим наразі унеможливлено сприяння органами дипломатичної служби України у переданні судових документів російській стороні (листи Міністерства закордонних справ України вих. №71/17-500-67127 від 04.09.2022 та вих. №71/17-500-77469 від 03.10.2022).

Також припинено доставку поштових відправлень до/з Російської Федерації з перших днів повномасштабного вторгнення.

Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам Російської Федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України вих. №100817/98748-22-22/12.1.3 від 31.10.2022).

З огляду на наведене у суду була відсутня можливість направити позов та ухвали суду засобами поштового зв`язку.

Крім того, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України операторами Інтернет-зв`язку було заблоковано можливість українським користувачам, зокрема органам державної влади, здійснювати надсилання електронних листів на електронні скриньки із доменів .ru, у зв`язку з чим суд також був позбавлений можливості направити позов та ухвали суду засобами електронного зв`язку.

Проте з метою дотримання основних засад господарського судочинства, суд запропонував позивачу здійснити направлення скан-копій нотаріально засвідчених перекладів на російську мову позовних матеріалів та ухвал суду за допомогою сервісу VPN, докази здійснення чого були долучені Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" до матеріалів справи.

Крім того, за наслідками постановлення кожної ухвали по справі №910/7339/22 на офіційному сайті Господарського суду міста Києва на веб-порталі "Судова влада України" публікувались оголошення про зміст таких ухвал, адресовані Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш".

Водночас долучені позивачем пояснення відповідача щодо суті спору у справі №910/7339/22, підписані Сулацкою Іриною Анатоліївною, яка діяла від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" на підставі довіреності від 25.02.2022. Відтак у суду відсутні сумніви з приводу обізнаності відповідача про розгляд даної справи та суд вбачає за можливе розглянути її по суті без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш".

В судовому засіданні 23.05.2023 судом завершено розгляд справи №910/7339/22 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" (постачальник) укладено Контракт №20/1 (надалі - Контракт), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався передати запасні частини для рухомого складу і документів на нього в повному обсязі у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити на умовах даного контракту товари в кількості, асортименті і по цінам, вказаним у специфікації, яка являється невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Контракту поставлений за даним контрактом товар оплачується по погодженій сторонами ціні, вказаній у специфікаціях на товар і сформованій на умовах DAP м. Брянськ, РФ, на мовах ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року. В ціну товару включені ціна тари, пакування, маркірування, навантажувальних робіт, оформлення сертифікатів походження, митного оформлення, і інші видатки, передбачені базисними умовами поставки на умовах DAP.

Ціна товару, що поставляється, встановлюється в рублях РФ і вказана у специфікаціях до даного контракту (п. 2.4 Договору).

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Контракту оплата товару здійснюється у рублях РФ шляхом безготівкового переказу у строк, вказаний у специфікаціях.

Даний контракт вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2023 (п. 8.1 Контракту).

У матеріалах справи міститься специфікація №1 від 20.01.2022 на постачання товару вартістю 993 660,00 рублів РФ з його оплатою на умовах відтермінування платежу на 180 календарних днів з моменту отримання товару, однак дана специфікація не підписана сторонами.

Спір у справі виник у зв`язку твердженнями позивача про наявність у відповідача боргу з оплати товару у розмірі 993 660,00 рублів РФ.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Наявними в матеріалах справи міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №008194 від 23.01.2022 та митною валютною декларацією (форма МД-2) №UA100330/2022/540418 від 21.01.2022 підтверджується здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" поставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" товару (котушки індуктивності, складових частини високовольтних контакторів до залізничного транспорту) загальною вартістю 993 660,00 рублів РФ.

Також факт постачання позивачем товару вартістю 993 660,00 рублів РФ визнаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" у своїх поясненнях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується постачання Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" товару вартістю 993 660,00 рублів РФ.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Приписами ст. 252 Цивільного кодексу України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною 1 статті 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У відповідності до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Контракту оплата товару здійснюється у рублях РФ шляхом безготівкового переказу у строк, вказаний у специфікаціях.

Водночас специфікація на дану партію товар - специфікація №1 від 20.01.2022 не підписана сторонами, а відтак у суду відсутні підстави для висновку, що сторонами було погоджено оплату товару на умовах відтермінування платежу на 180 календарних днів з моменту отримання товару.

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд відзначає, що нормою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого за міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №008194 від 23.01.2022, суд прийшов до висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що згідно п. 24 міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №008194 від 23.01.2022 товар було одержано 24.01.2022, то відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" повинне було його оплатити 25.01.2022.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Водночас, доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" коштів у розмірі 993 660,00 рублів РФ за поставлений товар станом на дату розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на приписи ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідачем було прострочено виконання своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого позивачем згідно Контракту товару та станом на дату розгляду даної справи у Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" наявний перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" борг у розмірі 993 660,00 рублів РФ.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" підлягають задоволенню повністю, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" підлягає стягненню сума боргу у розмірі 993 660,00 рублів РФ.

Окремо варто зауважити, що у частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у Контракті, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема оплати купленої продукції за зовнішньоекономічним контрактом, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому належним виконанням зобов`язання з боку покупця є сплата суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором поставки, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічний висновок щодо можливості суду ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц та від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц.

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 74, 126, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Енерготрансмаш" (142300, Російська Федерація, Московська обл., м. Чехов, вул. Уїздна, буд. 5, прим. 1; ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "Квазар" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 136-Л; ідентифікаційний код 36177373) борг у розмірі 993 660 (дев`ятсот дев`яносто три тисячі шістсот шістдесят) рублів РФ 00 коп. та судовий збір у розмірі 8 768 (вісім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 85 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 02.06.2023.

Суддя Р.В. Бойко