ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/469/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (м.Дніпро)

до Фізичної особи-підприємця Соколівського Олега Володимировича (м.Андрушівка,

Житомирська область)

про стягнення 97 935,08 грн,

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулось до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Соколівського Олега Володимировича про стягнення 97 935,08грн з яких: 73 095,73грн заборгованість за кредитом, 14 569,35грн заборгованість за відсотками, 10 270,00грн заборгованість за винагородою, а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №20.58. від 21.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.04.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.05.2023 виправлено описку в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 10.04.2023, у зазначенні по-батькові відповідача, вказавши вірне найменування відповідача - Фізична особа-підприємець Соколівський Олег Володимирович, замість Фізична особа-підприємець Соколівський Олег Віталійович.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.05.2023 відкладено розгляд справи по суті на 08.06.2023.

Сторони повноважних представників в судове засідання 08.06.2023 не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В матеріалах справи міститься клопотання від 20.03.2023 представника позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.26).

Відповідач повноважного представника в судове засідання 08.06.2023 не направив, відзиву не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить реєстр відправлень рекомендованої кореспонденції від 19.05.2023 (а.с.44-45).

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Частиною 3 статті 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом також враховується, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових актів та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника.

За викладеного, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача та неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2020 між Акціонерним товариством "Акцент-банк" (банк/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Соколівським Олегом Володимировичем (позичальник/відповідач) було укладено кредитний договір №20.58. (а.с.5-12), за умовами якого банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного в третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання відповідача щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені Договором терміни (п. 1.1 Договору).

Істотними умовами кредитування відповідно до даного Договору наведені у Розділі А - "Істотні умови кредитування":

А.1 вид кредиту - строковий кредит;

А.2 ліміт цього договору: у розмірі 100 000,00грн. на фінансування поточної діяльності;

А.3 термін повернення кредиту - 20.09.2022. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами) в розмірі та строки згідно з Графіком платежів (додаток № 1 до Договору);

Абзацом 6 п. А.3 визначено, що згідно з статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 20 вересня 2022 р.

А.6 за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 33,90% річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 Договору, банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому, банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 33,90% річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 33,90% річних і дати початку її нарахування.

А.8 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому, день видачі та день повернення кредиту вважається одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360"). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно Графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день;

А.10. позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% річних від суми зазначеного у п. А.2. цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

В п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5 п. 2.2 Договору визначено, що позичальник зобов`язується: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1 цього Договору; сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору; сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього Договору.

Пунктом 5.8 Договору передбачено, що у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1 000,00 грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2. цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 6.1 Договору цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з п. 6.2 Договору цей договір у частині п. 4.4 Договору набирає чинності з моменту підписання даного договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором.

Додатком №1 до кредитного договору №20.58. від 21.09.2020 сторони визначили Графік погашення кредиту, сплати процентів та комісійних винагород, який є невід`ємною частиною Договору.

Додатковою угодою №1 до кредитного договору №20.58. від 21.09.2020 було змінено перший абзац п. АЗ Розділу А. Істотні умови кредитування та викладено його в новій редакції:

"АЗ. Термін повернення кредиту "20" жовтня 2022 року. Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно (в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток № 1 до цього Договору)."

2. Графік платежів (Додаток № 1 до Договору) викласти в новій редакції, що додається.

Позивач звернувся з позовом у даній справі про стягнення з відповідача 97 935,08грн з яких: 73 095,73грн заборгованість за кредитом, 14 569,35грн заборгованість за відсотками, 10 270,00грн заборгованість за винагородою посилаючись на те, що за наданим кредитом позичальником зобов`язання виконані не були.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Виконуючи свої зобов`язання за кредитним договором №20.58. від 21.09.2020 позивачем, зокрема, 21.09.2020 встановлено відповідачу кредитний ліміт в розмірі 100 000,00грн та останнім отримано кредитні кошти в межах такого ліміту, що підтверджується меморіальним ордером №15332308.23760.70198 від 21.09.2020 (а.с.19).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом А.3 договору (в редакції додаткової угоди від 12.02.2021) передбачено, що термін повернення кредиту - 20.09.2022. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами) в розмірі та строки згідно з Графіком платежів (додаток № 1 до Договору).

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Абзацом 6 п. А.3 визначено, що згідно з статтями 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 20 вересня 2022 р.

У Додатку №1 до Договору (в редакції додаткової угоди від 12.02.2021) сторони погодили графік платежів (повернення кредиту, сплата процентів, сплата винагорода за кредитне обслуговування), відповідно до якого відповідач повинен був сплатити: в строк до 21.02.2021 - 6 831,74грн; у період з березня 21 по вересень 2022 - щомісяця по 6 766,20грн; до 20.10.2022 - 2 038,50грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи виписки по рахунку відповідача та умови укладеного між сторонами договору, судом встановлено, що станом на час розгляду справи відповідач мав погасити суму кредиту в розмірі 73 095,73грн строк сплати якої настав.

Доказів погашення заборгованості за кредитом в сумі 73 095,73грн в добровільному порядку станом на час розгляду справи відповідач не надав.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 73 095,73грн заборгованості за кредитом є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 14 569,35грн та заборгованість за винагородою в сумі 10 270,00грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань по сплаті кредиту, у відповідача станом на час звернення з позовом утворилась заборгованість по сплаті відсотків в сумі 14 569,35грн (розрахунок а.с.13).

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до пункту А.6 договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 33,90% річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 Договору, банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому, банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 33,90% річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 33,90% річних і дати початку її нарахування.

За умовами пункту А.8 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому, день видачі та день повернення кредиту вважається одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360"). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно Графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день;

Відповідно до п. 4.10 Договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Згідно з п. 4.11 Договору нарахування процентів та комісії здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Перевіривши проведені позивачем нарахування заявленої до стягнення з відповідача суми відсотків за користування кредитом, господарський суд встановив, що вказані нарахування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства і умов договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в розмірі 14 569,35грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 10 270,00грн заборгованості за винагородою (розрахунки а.с.13).

За умовами пункту А.10. кредитного договору, позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% річних від суми зазначеного у п. А.2. цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Перевіривши проведені позивачем нарахування заборгованості за винагородою, господарський суд вважає їх обґрунтованими, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за винагородою в сумі 10 270,00грн правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 73 095,73грн заборгованості за кредитом, 14 569,35грн заборгованості за відсотками, 10 270,00грн заборгованості за винагородою є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Соколівського Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; ідентифікаційний код 14360080):

- 73 095,73грн - заборгованості за кредитом;

- 14 569,35грн - заборгованості за відсотками;

- 10 270,00грн - заборгованості за винагородою;

- 2 684,00грн - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.06.23

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу (рек.),

3 - відповідачу (рек.),

та на електронну пошту: