УХВАЛА

м. Київ

31.05.2023Справа № 910/2116/21 (910/17951/21)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького/І.Франка,31/27, ідентифікаційний номер 33446809)

до 1) Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського,83-А, ідентифікаційний номер 22890514)

2) Публічного акціонерного товариства "Акцонерний банк "Укргазбанк" (030857, м. Київ, вул. Єреванська,1, ідентифікаційний номер 23697280)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (01033, м. Київ, вул. Гайдара,58/10, ідентифікаційний номер 39645720)

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (01054, м. Київ, вул. О. Гончара,59, ідентифікаційний номер 42567894)

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського,16, ідентифікаційний номер 42030080)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна ( АДРЕСА_1 );

2) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна (01001, м. Київ, вул. В. Житомирська,6/11);

3) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитрій Олегович (03150, м. Київ, вул. Горького,47/12, літ А, прим.28);

4) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна (02141, м. Київ, вул. Мишуги,7-А, оф.1)

5) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Іннеса Володимирівна (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького,49, оф.1)

у межах справи № 910/2116/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (01054, м. Київ, вул. О. Гончара,59, ідентифікаційний номер 42567894)

до Приватного акціонерного товариства"Автомобільна компанія "Укртранс" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського,83-А, ідентифікаційний номер 22890514)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача -Поліщук Р.М.,

від відповідача-1 -не з`явилися,

від відповідача-2 - не з`явилися,

від відповідача-3 -не з`явилися,

від відповідача 4- Єлисєєв Є.В.,

від відповідача-5 -не з`явилися,

від третіх осіб -не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" про:

- визнання недійсним іпотечного договору, укладеного між Акціонерним комерційним банком "Київ" та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс", посвідченого 27.06.2008 приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. 27.06.2008 та зареєстрованого в реєстрі за № 1980, в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк", в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 20.02.2019, укладеними між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест", в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 30.04.2019, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін", в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 18.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 219, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В. щодо квартири № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант"(ідентифікаційний номер:33446809) - задоволено. Визнано недійсним Іпотечний договір, укладений між Акціонерним комерційним банком "Київ" (ідентифікаційний номер: 14371869) та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс" (ідентифікаційний номер: 22890514), посвідчений 27.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. (з урахуванням Договорів про внесення змін до іпотечного договору № 3021 від 22.09.2008, № 3054 від 25.09.2008, № 3620 від 28.11.2008, № 1496 від 16.06.2011, № 2661 від 29.07.2011, № 1943 від 23.08.2012) та зареєстрований в реєстрі за № 1980, в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" (ідентифікаційний номер: 14371869) та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (ідентифікаційний номер: 23697280), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстпрований в реєстрі за № 3060, в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві. Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 20.02.2019, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (ідентифікаційний номер: 23697280) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (ідентифікаційний номер: 39645720), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 873, в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві. Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 30.04.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (ідентифікаційний номер: 39645720) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (ідентифікаційний номер: 42567894), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2098, в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві. Визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири від 18.06.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (ідентифікаційний номер: 42567894) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТПАЛЬМ" (ідентифікаційний номер: 42030080), зареєстрований в реєстрі за № 219, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., щодо квартири № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс" (ідентифікаційний код: 22890514) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (ідентифікаційний код: 33446809) судовий збір у сумі 2 270,00 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" (ідентифікаційний код: 23697280) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (ідентифікаційний код: 33446809) судовий збір у сумі 2 270,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" (ідентифікаційний код: 39645720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (ідентифікаційний код: 33446809) судовий збір у сумі 2 270,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" (ідентифікаційний код: 42567894) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (ідентифікаційний код: 33446809) судовий збір у сумі 2 270,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" (ідентифікаційний код: 42030080) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (ідентифікаційний код: 33446809) судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2116/21 (910/17951/21) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.02.2023 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 по справі № 910/2116/21 (910/17951/21) скасовано. Справу № 910/2116/21 (910/17951/21) направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/2116/21 (910/17951/21) передано для розгляду судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 прийнято до свого провадження справу №910/2116/21 (910/17951/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" про визнання правочинів недійсними. Підготовче засідання призначено на 19.04.2023.

18.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" про залишення позову без розгляду.

19.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли доповнення до відзиву відповідача-2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" до Приватного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Укртранс", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестпальм" про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного між Акціонерним комерційним банком "Київ" та Відкритим акціонерним товариством "Автомобільна компанія "Укртранс", посвідченого 27.06.2008 приватним нотаріусом КМНО Голубничою О.В. 27.06.2008 та зареєстрованого в реєстрі за № 1980, в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Київ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк", в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 20.02.2019, укладеними між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест", в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 30.04.2019, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін", в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві; визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 18.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 219, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В. щодо квартири № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві залишено без розгляду.

27.04.2023 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в якій відповідач-5 просить суд ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00грн. за розгляд справи у Господарськму суді міста Києва, 55 000,00грн. за розгляд справи в Північному апеляційному господарському суді, 35000,00грн. Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу призначено в судовому засіданні на 31.05.2023.

30.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін" про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. та клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні 31.05.2023 представник позивача просив у задоволенні заяви відмовити.

Представник відповідача-4 просив заяву задовольнити.

Представники відповідача-1-3 до судового засідання не з`явилися, проте про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, як у випадку відсутності проведення судових дебатів у справах загального провадження, що зумовлено залишенням позову без розгляду за відповідною заявою позивача, поданою до початку розгляду цієї справи по суті, або у випадку закриття провадження у справі на стадії підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті, так і у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження, коли проведення судових дебатів процесуальним законом взагалі не передбачено, відповідач має дотримуватися встановленого п. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України 5-денного строку для здійснення заяви про розподіл судових витрат та доказів здійснення таких витрат, а в разі його порушення належним чином обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 30.09.2021 у справі № 918/853/20.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом установлено, що 22.06.2020 між Адвокатським об`єднанням «АКТІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» укладено договір про надання правової допомоги №22.06-20-02, згідно пункту 1 якого Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову (юридичну) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

У пункті 2.1 договору сторони дійшли згоди, що Адвокатське об`єднання на підставі звернення (доручення) клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової (юридичної) допомоги, зокрема здійснювати представництво або надання інших видів правової допомоги клієнту в будь-яких судових установах, підприємствах, установах, комісіях та організаціях будь-якої форми власності, у тому числі судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських судах всіх інстанцій.

Відповідно до пункту 4.1 договору вартість надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням за цим договором визначається сторонами у відповідній додатковій угоді.

За результатами надання правової (юридичної) допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується загальна вартість правової (юридичної) допомоги (пункт 4.2 договору).

У подальшому між сторонами укладено додаткову угоду від 27.12.2021 №1 на надання правової допомоги в Господарському суді м. Києва, зокрема аналіз матеріалів, наданих клієнтом на ознайомлення, та судової практики; формування правової позиції; підготовка та подання процесуальних документів до господарського суду, у тому числі заяв по суті (позовна заява, відповідь на відзив), заяв з інших процесуальних питань, запитів, заперечень, письмових дебатів, додаткових пояснень тощо; підготовка до судових засідань; представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях Господарського суду м. Києва без обмеження засідань та часу участі у них.

Згідно з пунктом 3 додаткової угоди сторони погодили, що відповідно до пункту 4.1 основного договору вартість правової допомоги є фіксованою та складає 40 000,00 грн.

Надалі, 10.08.2022 сторонами укладено додаткову угоду №2 на надання правової допомоги у Північному апеляційному господарському суді.

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди № 2 сторони погодили, що відповідно до пункту 4.1 основного договору вартість правової допомоги є фіксованою та складає 55 000,00 грн.

20.12.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 3 на надання правової допомоги у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.

У пункті 3 додаткової угоди сторони погодили, що відповідно до пункту 4.1 основного договору вартість правової допомоги є фіксованою та складає 35 000,00 грн.

Згідно з пунктом 4 додаткових угод сторонами погоджено, що відповідно до п. 4.4. основного договору клієнт зобов`язується оплатити надані послуги згідно акту протягом 6 (шести) місяців з дати набрання законної сили рішенням суду.

На виконання умов договору про надання правової допомоги між сторонами підписані наступні акти про надання правової допомоги: від 14.12.2022 №1, згідно якого Адвокатське об`єднання «АКТІС» належним чином і в повному обсязі надало Клієнту правову (правничу, юридичну) допомогу у Північному апеляційному господарському суді на суму 55 000,00 грн.; від 22.02.2023 №2, за яким Адвокатське об`єднання «АКТІС» належним чином і в повному обсязі надало клієнту правову (правничу, юридичну) допомогу Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду на суму 35 000,00 грн.; від 21.04.2023 №3, згідно якого Адвокатське об`єднання «АКТІС» належним чином і в повному обсязі надало клієнту правову (правничу, юридичну) допомогу Господарському суді м. Києва на суму 40 000,00 грн.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» просило покласти на позивача витрати на правову допомогу в сумі 130 000,00 грн.

Заперечуючи проти поданої заяви позивач вказав, що подав заяву про залишення позову без розгляду з метою подання нового позову в належній процесуальній формі, у зв`язку з чим зловживання ним правом відсутнє. Одночасно, позивач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком чого є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Частиною 5 статті 130 ГПК України передбачено, що в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до частини 6 статті 130 ГПК України у випадках, встановлених частинами 3-5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 8 статті 129 цього Кодексу.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Як слідує з матеріалів справи, дана справа № 910/2116/21 (910/17951/21) перебувала на новому розгляді в Господарському суді міста Києва після скасування постановою Верховного Суду від 22.02.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022.

Відповідно до пояснень позивача, після ухвалення Господарським судом міста Києва рішення від 25.07.2022 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову від 15.09.2022, в якій сформувала правовий висновок у подібних правовідносинах.

У зв`язку з цим, позивач дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду з метою подання нового позову в належній процесуальній формі.

Так, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які би встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожнім таким поняттям як "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача".

Отже, причинами подання заяви про залишення позову без розгляду під час нового розгляду справи слугувала необхідність зміни позивачем своїх позовних вимог у частині предмета та підстав позову.

Разом із цим, судом вважаються необґрунтованими відповідні дії позивача, який після тривалого розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції просив залишити позов без розгляду з метою подання нового позову з іншими предметом та підставами, які наразі вважає за належні.

Судом прийнято до уваги, що позивач згідно положень господарського судочинства має право подати до суду заяву про залишення позову без розгляду, але повинен розуміти наслідки подання такої заяви, у тому числі і право відповідача на компенсацію здійснених ним витрат пов`язаних з розглядом справи на підставі частини 5 статті 130 ГПК України.

Оскільки на відміну від розподілу судових витрат згідно положень статті 129 ГПК України, які застосовуються при прийнятті судового рішення, де суд враховує ступінь задоволення позовних вимог, зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, встановлення обставин виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони, при закритті провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову суд не розглядає справу по суті та не встановлює наявність чи відсутність порушення прав позивача та особу яка їх порушила.

За наведених обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розподілу понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд наголошує, що застосування визначених у частині 4 статті 126 ГПК України критеріїв здійснюється судом за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 902/519/18, від 24.12.2019 у справі № 910/18954/17, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19, від 12.08.2020 у справі № 922/3422/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16.

Утім, жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування неспівмірності заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції позивачем до матеріалів справи не долучено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», який підлягає розподілу, за надання правової допомоги в Господарському суді міста Києва становить 40 000,00 грн.

Щодо заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» до розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката за надання правової допомоги у Північному апеляційному господарському суді на суму 55 000,00 грн. та у Верховному Суді на суму 35 000,00 грн., суд зауважує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, питання щодо розподілу судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» за надану правову допомогу в апеляційній та касаційній інстанціях, підлягає вирішенню відповідними судами, якими ухвалені відповідні судові рішення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» про розподіл судових витрат у цій частині.

Керуючись статтями 129,234,244 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгарант" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького/І.Франка,31/27, ідентифікаційний номер 33446809) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» (01054, м. Київ, вул. О. Гончара,59, ідентифікаційний номер 42567894) 40 000 (сорок тисяч) грн.00коп понесених витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у Господарському суді міста Києва.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковою ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 08.06.2023

Суддя Д.В. Мандичев