У Х В А Л А

02 червня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/693/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши матеріали справи

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Варіо-Сервіс ,

, вул. Борисенка, буд. 47-а, м. Чернігів, 14037

Відповідач: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ,

, вул. Княжа, буд. 28, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 588 496,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Варіо-Сервіс подано позов до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення 588496,00 грн заборгованості за послуги зберігання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №2 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України та про надання послуг пов`язаних з відповідальним зберіганням від 16 січня 2012 року.

Ухвалою суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяви із обґрунтуванням своїх заперечень щодо такого розгляду. Також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

Копія ухвали суду від 22.05.2023 направлена на адресу відповідача 23.05.2023 рекомендованим листом з позначкою Судова повістка (з штрихкодовим ідентифікаторам 145), отримана останнім 24.05.2023.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження є 29.05.2023.

26.05.2023 відповідачем подано суду (отримана судом 29.05.2023) заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в яких просить суд розглядати справу № 927/693/23 за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що існує необхідність у розгляді даної справи в загальному позовному провадженні через те, що ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачем долучено значну кількість додатків.

Крім того, відповідач зазначає, що додані позивачем документи були оформлені у період з 31.12.2006 по 24.04.2023 та охоплюють тривалий проміжок часу, у зв`язку з чим потребують ретельного вивчення і надання сторонами судової справи особистих пояснень під час ї розгляду.

Розглянувши подану відповідачем заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 1, 2, 3 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Виходячи зі змісту вказаних норм, а також ст. 250 ГПК України, якою врегульовано порядок вирішення питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, малозначні справи розглядаються виключно за правилами спрощеного позовного провадження, і в цьому випадку перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження є неможливим.

Одночасно, приписи ч. 2-6 ст. 250 ГПК України, які передбачають можливість здійснення заміни порядку розгляду справи, стосуються інших справ (не малозначних) - тих, які суд вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ГПК України із врахуванням критеріїв, визначених ч. 3 цієї статті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 1, 4 ст. 165 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки, визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ГПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Обов`язок ретельного вивчення доказів судом не залежить від того, у якому провадженні розглядається справа - у загальному чи спрощеному.

При цьому надані докази хоча і мають значний обсяг і охоплюють тривалий проміжок часу, але мають однорідний характер.

Зі свого боку, відповідачем належним чином не обґрунтовано, чому суд не зможе ретельно їх дослідити, здійснюючи розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, як не обґрунтовано, в чому полягає особливість таких доказів і необхідність надання щодо них окремих пояснень.

Одночасно, за приписами ч.5 ст. 252 ГПК України, під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у разі виникнення безумовної необхідності отримання таких пояснень, суд не позбавлений можливості призначити судове засідання.

Саме лише бажання відповідача досліджувати спірні взаємовідносини, у тому числі публічно викладати у судових засіданнях свої аргументи, які повинні бути висловлені ним в письмових заявах по суті, не зумовлюють необхідність здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Крім того, та обставина, що ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму не є достатньою підставою для розгляду справи за правилами загального позовного провадження і цю обставину вже було оцінено і висновано судом при прийнятті позовної заяви до розгляду та відкритті провадження у даній справі.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних обґрунтувань щодо складності даної справи; питань, які мають бути вирішені виключно в загальному позовному провадженні не наведено.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Оскільки ціна позову 588496,00 грн не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг та характер доказів у справі, які не становлять особливої складності та винятково важливого значення, дана справа може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, а отже суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, з урахуванням зазначених приписів, кожен з учасників справи, в тому числі відповідач, при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін може користуватися своїми процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України та не позбавлений процесуального права викладати свої аргументи, пояснення, міркування, заперечення у письмових заявах по суті.

Керуючись ст. 12, 234, 235, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Новозаводському відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 02.06.2023 та не підлягає оскарженню.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Шморгун