ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023м. ХарківСправа № Б-50/120-09 (922/1094/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, вул. Плеханівська, 149, )
до Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 99, )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод імені Т. Г. Шевченка"

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод імені Т.Г. Шевченка", в якій просить суд стягнути заборгованість у розмірі 1236548,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 30.11.2018 в частині строку оплати вартості наданих послуг.

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод імені Т. Г. Шевченка", яка розглядається суддею Усатим В.О.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 1094/23 від 23.03.2023) передана на розгляд судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 27.03.2023 залишено без руху позовну заяву (вх. № 1094 від 23.03.2023) Акціонерного товариства "Харківобленерго".

Надано позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- подання до суду належних доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу (оригінали опису вкладення та накладної) за адресою його місцезнаходження згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ;

- подання до суду засвідчених у відповідності до вимог чинного законодавства копій додатків до позову;

- подання до суду документів, які підтверджують повноваження начальника розрахункового-сервісного центру В.І. Андрієнко, начальника САВ Л.О. Федоренко та начальника ВРД І. Косьміної.

05.04.2023 до суду від АТ "Харківобленерго" надійшла заява про усунення недоліків з додатком у вигляді уточненої позовної заяви (вх.№8282), в якій останній просить суд стягнути з Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод імені Т.Г. Шевченка" заборгованість у розмірі 691132,10 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 06.04.2023 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" (вх. № 1094/23 від 23.03.2023) з урахуванням уточненої позовної заява (вх.№8282 від 05.04.2023) до розгляду в межах справи № Б-50/120-09 про банкрутство Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод імені Т. Г. Шевченка" . Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Докази надіслання відзиву іншій стороні ухвалено надати суду. У разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Докази надіслання відповіді на відзив іншій стороні ухвалено надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечення іншій стороні ухвалено надати суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-165 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

27.04.2023 до суду від відповідача надійшов відзив (вх.№10527), в якому останній зазначає, що частково сплатив суму заборгованості у розмірі 180814,07 грн. Окрім того, Державне підприємство Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка зазначає, що визнає залишок суми боргу у розмірі 510 318,03 грн., у зв`язку з чим просить 50 процентів судового збору, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з Державного бюджету, а решту суми судового збору стягнути з відповідача на користь позивача.

Відзив з додатком долучено до матеріалів справи.

09.05.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№11515), в якій останній просить суд: закрити провадження у справі на суму 180814,07 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову до суду; повернути позивачу частину надмірно сплаченого судового збору у розмірі 8181,24 грн, сплаченого платіжним дорученням №2196 від 22.02.2023; повернути позивачу частину сплаченого судового збору 2712,21 грн, сплаченого платіжним дорученням №2196 від 22.02.2023, у зв`язку із закриттям провадження у справі в цій частині; при ухваленні рішення по суті справи повернути позивачу 50% судового збору у розмірі 3827,38 грн, сплаченого згідно платіжним дорученням №2196 від 22.02.2023, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті; задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 30.11.2018 у розмірі 510318,03 грн.; покласти витрати зі сплати судового збору у розмірі 3827,38 грн на відповідача.

Відповідь на відзив з додатком долучена до матеріалів справи.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи, що головуючий суддя Усатий В.О. з 29.05.2023 по 02.06.2023 перебував у відпустці, з 05.06.2023 по 07.06.2023 знаходився на лікарняному, рішення у даній справі постановлено у перший робочий день судді, а саме 08.06.2023.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №1446 Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі Позивач, AT «Харківобленерго») є оператором системи розподілу (надалі - ОСР) та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, та не є постачальником електричної енергії.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між ОСР, електропостачальниками та споживачами (разом Учасники роздрібного ринку), є зокрема, Закон, Кодекс систем розподілу (надалі КСР), затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, та Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від

14.03.2018 № 312 (надалі Постанова № 312), в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Доступ до системи розподілу та послуга з розподілу надаються ОСР з 01.01.2019 усім споживачам, електроустановки яких приєднані до мереж ОСР на території його діяльності на підставі публічного договору приєднання - Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - Договір), який укладається між Товариством та споживачем, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, за формою (типовою формою) договору, що є додатком № 3 до ПРРЕЕ та розміщена на офіційному сайті AT «Харківобленерго»: www.oblеnеrgo.kharkov.ua.

Договір споживача з розподілу вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання та/або сплати за рахунком, який надсилається одночасно з Договором споживача про розподіл та/або з дата, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії ( п. 4 Постанови 312, п.п. 1.2.15, п.п. 2.1.6 ПРРЕЕ)).

Відповідно до абз. З, п. 5 Постанови 312, з дати набрання чинності договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ОСР надає послуги комерційного обліку споживачам.

Відповідно до п. 1.2 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії умови Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ, та є однаковими для всіх споживачів, що відповідає положенням ст. 633,634 ЦК України,

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Зокрема, укладення Договору означає, що між розподільчою організацією та споживачем досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до п.2.1.5. ПРРЕЕ - Договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє, якщо згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією відповідного енергопостачальника оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує споживач.

Відповідно до п.1.1 Типового Договору, сторонами погоджено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - Споживач) як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою- приєднання , що є додатком 1 до цього Договору.

Згідно п.2.1 Типового Договору Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.4 Типового Договору облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку) та з урахуванням вимог цього Договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт*год.). За підсумками розрахункового місяця Постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку Споживачу незалежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником Споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються Оператором системи розподілу в особистому кабінеті Споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача. За необхідності для Споживача (його постачальника) забезпечувати визначення обсягу електричної енергії частіше ніж один раз на місяць Споживач (його Постачальник) має укласти із Оператором системи розподілу або іншим акредитованим постачальником послуг комерційного обліку окремий платний договір, у якому визначити порядок формування даних комерційного обліку про обсяг електричної енергії за розрахунковий місяць та передачу цих даних до Адміністратора комерційного обліку (за необхідності). Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати Постачальнику послуг комерційного обліку (Оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних, інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Відповідно до п.п. 5.1-5.5 Типового Договору ціною цього Договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) Споживача, зазначена в Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків". Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання Споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи, якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник. Оператор системи в особовому рахунку споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих Споживачу послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно п. 11.1 Типового Договору цей Договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно із п. 5.1.1 глава V ПРРЕЕ та п. 7.1 Типового Договору Оператор системи має право на отримання своєчасної оплати на надання послуги з розподілу електричної енергії та перетікання реактивної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

Оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами (цінами), які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи (ціни) на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно п 1 Додатка №4 «Порядок розрахунків» до Типового Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

У відповідності до п.З Додатка № 4 «Порядок розрахунків» до Типового Договору, Оплата послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу розподіленої електричної енергії за відповідний попередній розрахунковий період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичне значення обсягу розподіленої електричної енергії якого за попередній розрахунковий період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу розподіленої електричної енергії на наступний період.

Відповідно п.4 Додатка № 4 «Порядок розрахунків» до Типового Договору розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу (ціни) на розподіл на фактичний обсяг розподіленої електричної енергії за відповідний попередній період та надається рахунок на попередню оплату.

Згідно п. 5 Додатка №4 «Порядок розрахунків» до Типового Договору, остаточний розрахунок суми коштів, яку має оплатити Споживач за послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий період, визначається виходячи з фактичного обсягу розподіленої електричної енергії на діючий тариф (ціну) з розподілу у розрахунковому періоді. Фактичний обсяг складається з кількості спожитої (розподіленої) електричної енергії за приладами обліку та витрат розподілених відповідно до додатку № 8 Договору.

Відповідно до п. 7-8 Додатка № 4 «Порядок розрахунків» до Типового Договору Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії надаються уповноваженому представнику Споживача (п. 6 цього додатку) Оператором системи розподілу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду у відповідних структурних підрозділах Оператора системи розподілу. В разі неотримання Споживачем рахунків Оператор системи розподілу направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення. Рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

У разі порушення строків оплати за розподіл електричної енергії та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, передбачених п. 7 даного Порядку, Споживач сплачує Оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, інфляційні, 3% річних від суми боргу, за кожен день прострочення, у тому числі за день оплати. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у рахунку окремими рядками, та повинні бути сплачені Споживачем протягом 5 робочих днів від дня його отримання.

Зобов`язання щодо оплати за послугу з розподілу електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно- правових актів (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України). Крім того, саме п.п. 1 п.6.2 Договору, передбачено обов`язок відповідача виконувати умови цього Договору.

Крім цього, згідно п. 1.1 Додатку №10 «Договір про надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії» до Типового Договору на надання послуг з розподілу електричної енергії, Оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату Оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 2.2 Додатку №10 до Типового Договору, Споживач зобов`язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

Пунктом 7 Порядку розрахунку за перетікання реактивної електричної енергії, який є Додатком №1 до Додатку №10 до Типового Договору, визначено, що рахунки за поступі з перетікання реактивної електричної енергії мають бути оплачені протягом 5 робочих днів від отримання рахунку Споживачем.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2018 року ДП "Харківський державний приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка" приєдналось до Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах Договору про постачання електричної енергії №56 від 20.01.1997 за особовим рахунком №0206 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

01.06.2021 між AT «Харківобленерго» та ДП "Харківський державний приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка" було укладено договір про надання послуг з перетікання реактивної електричної енергії, який не є самостійним договором, а є Додатком №10 до Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 01.01.2019.

На виконання умов Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії позивачем надавались послуги з розподілу електричної енергії.

Як зазначає позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, станом на 29.03.2023 заборгованість ДП ХПЗ ім. Т.Г Шевченка за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 30.11.2018 складала 691132,10грн, з яких: за надання послуг з розподілу електричної енергії за період червень 2022- січень 2023 у розмірі 633 347,00грн; за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (КРЕ) за період червень 2022-січень 2023 у розмірі 57785,10грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково сплачена заборгованість у розмірі 180814,07 грн після подачі позову до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що після подачу позову до суду, відповідачем сплачена частково заборгованість у розмірі 180814,07 грн., що підтверджується наступними платіжними інструкціями : № 508 від 05.04.2023 року на суму 14995,72 грн., № 509 від 05.04.2023 року на суму 15818,35 грн., № 578 від 17.04.2023 року на суму 50000,00 грн., №588 від 19.04.2023 року на суму 100 000,00 грн.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Приймаючи до уваги подані позивачем та відповідачем під час розгляду справи докази сплати суми боргу у розмірі 180814,07 грн., клопотання позивача, викладене і відповіді на відзив, та клопотання відповідача, викладене у відзиві, про закриття провадження у справі в частині стягнення суми заборгованості у розмірі 180814,07 грн. підлягають задоволенню, провадження у справі в частині стягнення у розмірі 180814,07 грн. підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Крім того, відповідач у своєму відзиві зазначив, що визнає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 30.11.2018 у розмірі 510318,03 грн.

За положеннями ч.1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всіх або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 191 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, положення ч. 4 ст. 191 ГПК України, оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши подані докази, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в цій частині та стягнути з відповідача заборгованість за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 30.11.2018 у розмірі 510318,03 грн.

Вирішуючи питання з розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

За приписами ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

У зв`язку із поданням до суду уточненої позовної заяви до відкриття провадження у справі, в якої позивачем фактично зменшені позовні вимоги, з Державного Бюджету України на користь позивача підлягає поверненню надмірно сплаченого судового збору у розмірі 8181,24 грн, сплаченого платіжним дорученням №2196 від 22.02.2023.

Крім того , відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

А отже, враховуючи закриття провадження у справі в частині позовних вимог у розмірі 180814,07 грн., судовий збір у розмірі 2712,21 грн. підлягає поверненню з державного бюджету позивачу.

Окрім того, судовий збір, відповідно до приписів ст.129 ГПК України, в разі задоволення позову, покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позовні вимоги в повному розмірі. Крім того, суд звертає уваги, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% сплаченого при поданні позову судового збору.

Згідно з положеннями ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог та визнання позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 3827,38 грн., на підставі ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Підсумовуючи вищевикладене, судовий збір у загальному розмірі 14720,83 грн ( 8181,24 грн. + 2712,21 грн + 3827,38грн ) , сплачений згідно платіжним дорученням №2196 від 22.02.2023, підлягає поверненню з Державного бюджету позивачу.

В іншій частині в сумі 3827, 38 грн. судовий збір покладається на відповідача, з вини якого справу доведено до суду, відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 99, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, вул. Плеханівська, 149, ) заборгованість за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 30.11.2018 у розмірі 510318,03 грн. та витрати зі сплати судового збору к розмірі 3827,38грн на п/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», .

Закрити провадження у справі в частині стягнення 180814,07 грн. заборгованості за Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №56 від 30.11.2018.

Повернути позивачу з Державного бюджету України 14720,83 грн судового збору, сплаченого згідно платіжним дорученням №2196 від 22.02.2023, про що постановити відповідну ухвалу.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, вул. Плеханівська, 149, ) .

Відповідач: Державне підприємство "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 99, ).

Повний текст рішення складено та підписано 08.06.2023.

Суддя В.О. Усатий