ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2023 м. Ужгород Справа № 907/111/23
Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву представника позивача від 28.04.2023 (вх. №02.3.1-02/3142/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Приватного Малого Підприємства Експрес, м. Новояворівськ, Львівська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ужгородське шляхово-будівельне управління 58, м. Ужгород, Закарпатська область
про стягнення заборгованості в розмірі 428 462,00 грн
Секретар судового засідання Райніш М.І.
Сторони не викликалися
В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа №907/111/23 за позовом Приватного Малого Підприємства Експрес до Товариства з обмеженою відповідальністю Ужгородське шляхово-будівельне управління 58.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області 25.04.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява представника позивача від 28.04.2023 (вх. №02.3.1-02/3142/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 01.05.2023 прийнято до розгляду заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

До дня ухвалення додаткового рішення від відповідача заяв, клопотань, заперечень на адресу суду не надходило.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї докази суд дійшов наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, між позивачем та адвокатським об`єднанням «ВІ ЕС ДЖІ ПАРТНЕРС» укладено договір №17/11 від 17.11.2021 про надання правової допомоги позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн, що підтверджується рахунком 02/23 від 23.02.2023 (з описом наданих послуг), актом прийняття виконаних робіт (послуг) від 23.02.2023, платіжною інструкцією №9326 від 07.03.2023.

До дня ухвалення додаткового рішення від відповідача заяв, клопотань, заперечень на адресу суду не надходило.

Дослідивши зазначені докази, надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу з огляду на таке.

У рахунку 02/23 від 23.02.2023 (з описом наданих послуг) зазначено вид робіт (послуг) підготовка та написання претензії до ТОВ «Ужгородське ШБУ 58» із зазначеною вартістю 1200,00 грн.

Проте, дані послуги не відносяться до витрат на правову допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи, оскільки ці послуги надавались до звернення до суду з позовною заявою і підлягають виключенню із загальної вартості витрат. Підготовка претензії та вимоги не охоплюється рамками цієї справи, так як досудовий порядок вирішення спору не є обов`язковим в даній справі.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (стаття 244 ГПК України).

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Враховуючи те, що під час винесення рішення по справі №907/111/23 судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, беручи до уваги дотримання заявником порядку та строків звернення з заявою про розподіл судових витрат після ухвалення рішення, беручи до уваги виключення із загальної вартості витрат підготовку та написання претензії, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача у розмірі 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача від 28.04.2023 (вх. №02.3.1-02/3142/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ужгородське шляхово-будівельне управління 58 (88015, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Грушевського, 25/26, код в ) на користь Приватного Малого Підприємства Експрес (81053, Львівська обл., Яворівський р-н, м. Новояворівськ, вул. С. Бандери, 7, код в ) 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.) витрат на правову допомогу.

3. В іншій частині заявленої до стягнення суми судових витрат відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 06.06.2023

Суддя Андрейчук Л.В.