ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Черкаси справа №925/178/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд»

про стягнення 1 243 125,00 грн,

за участю представниці позивача Губорєвої Я.А., адвокат (приймає участь в режимі відеоконференції),

07.02.2023 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд», у якому просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 1 243 125,00 грн, та відшкодувати судові витрати у розмірі 18646,88 грн. Позовні вимоги обґрунтовані виявленням комерційної несправності, що загрожує безпеці руху, а саме нерівномірне завантаженням візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагонів №95332813, №95370367, №95078101, №95552336 та №95954962, які були відправлені за залізничними накладними №832493 та №832329.

У своїй відповіді на відзив позивач зазначив, що доводи відповідача щодо відсутності зауважень позивачем при завантаженні вагонів відповідача на станції відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці є безпідставними, оскільки Правилами перевезень вантажів не передбачена така перевірка, а зважування вагонів здійснювалось засобами відповідача, який є відповідальною особою за зазначення достовірних даних у провізних документах. З метою усунення цих порушень, які є загрозою безпеці руху, станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було здійснено виправлення навантаження, що підтверджується актами загальної форми №36333 від 01.08.2022, №36329 від 03.08.2022, №36330 від 03.08.2022, №36332 від 03.08.2022 та №36331 від 03.08.2022. Як свідчить докази у справі, зокрема, залізничні накладні №832493 та №832329 місцем отримання вантажу зазначено станцію Доршнешть (Румунія), що свідчить про те, що перевезення є міжнародним. З огляду на це, до вказаних перевезень позивачем правомірно було застосовано умови та правила, які передбачені Угодою про міжнародне залізничне сполучення (СМГС), якими передбачено обов`язок відправника відшкодувати перевізнику усі витрати, які пов`язані з перевезенням вантажу та які не передбачені відповідними тарифами і викликані причинами не залежними від перевізника, зокрема, виплата неустойки. Відшкодування додаткових витрат здійснюється у порядку, який передбачений статтею 31 СМГС, якою визначено право перевізника на стягнення шкоди та неустойки, нарахування якої пов`язано також у разі невірного, неточного зазначення відправником інформації у перевізник документах (накладних) та яка тягне за собою виникнення обставин, які загрожують безпеці руху. Неустойка стягується у відповідності з приписами статті 31 СМГС у п`ятикратному розмірі провізної плати, яка сплачується перевізнику у разі виявлення такого порушення. Щодо позовної давності, то позивач зазначив, що пунктом 7.3 договору про надання послуг сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників становить один рік, тому позивачем подано позов у межах строку позовної давності. Крім того, у період дії воєнного стану строк позовної давності продовжується на строк дії такого стану.

08.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач повністю заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив мотивований тим, що вантаж, який був відправлений за накладними №832329 від 31.07.2022 та №832493 від 31.07.2022 з незалежних від відповідача, як експедитора, причин, став предметом незаконних дій за наслідками розпорядження Дніпропетровської ОВА. Вказаний вантаж належить Приватному акціонерному товариству «Лебединський насіннєвий завод» та у березні 2022 року слідував за іншим відправленням, однак з незалежних від відповідача причин, вантаж було переадресовано. Перебування зерна пшениці та його навантаження саме на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ДМК «Дніпромлин» не залежало від волі відповідача чи власника зерна та було спричинене виключно винесеним незаконним рішенням Дніпропетровської ОВА та діями самого позивача по попередньому вивантаженню зерна пшениці не за місцем слідування. За доводами відповідача на станції Дніпро-Головний вагони з товаром відправника були прийняті до перевезення без зауважень, тому наведене свідчить про дотримання Правил навантаження. Крім того, чинним законодавством не визначено, що нерівномірне навантаження візків є обставиною, яка загрожує безпеці руху. Відповідач вважає, що оформленням залізничних накладних №832329 від 31.07.2022 та №832493 від 31.07.2022 сторонами укладено договір перевезення у міжнародному залізничному вантажному сполученні. Відповідно до статті 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу під час його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Вагони з вантажем, у яких було розміщено насипом зерно пшениці, 30.08.2022 прийнято позивачем до перевезення, а зазначені в актах комерційні несправності було виявлено 01.08.2022, тобто через добу-чотири після початку руху. Вказане дає підстави вважати, що нерівномірний розподіл вантажу всередині вагону міг статись в процесі руху під час здійснення маневрування складу, а тому з цих підстав не може ставитись в провину відповідачу. І саме через те, що певне зміщення насипного вантажу фізично невідворотне під час гальмування чи поворотів потягу, законодавством покладається відповідальність за збереження вантажу та забезпечення безпеки руху саме на Укрзалізницю, як перевізника. Позивачем при зважуванні не встановлювалось положення центру ваги на кожну вісь, при цьому не враховано допущену Міжнародним стандартом ГОСТ 22235 різницю в навантаженні візків для 4-вісних вагонів у розмірі 10 тон. Виявлена позивачем різниця не перевищує 10 т, що також не враховано позивачем і жодним документом не засвідчено встановлення позивачем при зважуванні положення центру ваги на кожну вісь, тобто, позивачем не враховано допустимі законодавством різниці у навантаженні візків. Позивачем не складався комерційний акт, що є ще одним свідченням того, що при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі невідповідність найменування, маси і кількості вантажу відомостям, зазначеним в накладній встановлена не була. Позивач порушив Правила складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855), що мало наслідком порушення прав відповідача, у тому числі в частині оскарження змісту такого акту. Позивачем протягом 6 місяців із дня винесення Актів загальної форми №22/ВЕСЬІ/СМГС про стягнення із відповідача штрафів не вчинено жодних дій, що могли б інформувати відповідача про наявність зазначеного акту та штрафів, зокрема, не створено накопичувальну картку із відповідними штрафами, тому, на думку відповідача, зазначений Акт містить ознаки фальшивості. У своєму відзиві відповідач також зазначив, що з дати складання відповідних актів сплив шестимісячний строк для пред`явлення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.02.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11 год 00 хв 25.01.2023.

Протокольною ухвалою від 25.01.2023 суд ухвалив задовольнити клопотання відповідача і відклав підготовче засідання до 11 год 15 хв 07.03.2023.

Протокольною ухвалою від 07.03.2023 суд ухвалив відкласти підготовче засідання до 14 год 30 хв 21.03.2023.

Протокольною ухвалою від 21.03.2023 суд відклав підготовче засідання до 10 год 00 хв 11.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.04.2023 підготовче засідання призначено на 10 год 00 хв 14.04.2023 у зв`язку із зміною графіку роботи судді Кучеренко О.І.

Протокольною ухвалою від 16.04.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті об 11 год 00 хв 03.05.2023.

Протокольною ухвалою від 03.05.2023 суд оголосив перерву у справі до 11 год 00 хв 16.05.2023.

Представниця позивача у судовому засіданні 16.05.2023 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач (його представник) у судове засідання 16.05.2023 не з`явився, не повідомиш суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи без участі його представника до суду не надіслав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 16.05.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці позивача та дослідивши наявні у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) на веб-сайті http://uz-cargo.com оприлюднено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом як публічну пропозицію для укладення договору (далі договір).

Сторонами у справі визнається, що з 05.03.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ АГРО ТРЕЙД», як замовником, укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом подання заяви про прийняття у цілому пропозиції (акцепт) укласти договір у порядку, встановленому статтею 634 Цивільного кодексу України.

Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 договору).

Договір є публічним договором, за яким перевізник взяв на себе обов`язок здійснювати надання послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до пунктів 9.3 та 9.4 договору та законодавства (пункт 1.5 договору).

Строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік (пункт 7.4 договору).

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше для введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору (пункт 1.10 договору).

У серпні 2022 року за залізничними накладними №832394 та №832329 до станції Дорнешть (Румунія) зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці відправником Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд» в залізничних вагонах №95332813, №95370367, №95078101, №95552336 та №95954962 був відправлений вантаж пшениця.

01.08.2022 за наслідками зважування вагонів позивачем виявлено комерційну несправність, що загрожує безпеці руху, яке полягало у нерівномірному завантаженні візків, що перевищувало половину вантажопідйомності вагону, а саме: у вагоні №95078101 виявлена різниця навантаження візків 3750 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 1300 кг, що підтверджується актами загальної форми №518 від 01.08.2022 та №36331 від 03.08.2022; у вагоні №95552436 виявлена різниця навантаження візків 6700 кг, що перевищу: половину вантажопідйомності на вагон 2450 кг, що підтверджується актами загальної форми №519 від 01.08.2022 та № 36332 від 03.08.2022; у вагоні №95332813 виявлена різниця навантаження візків 1400 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 275 кг, що підтверджується актами загальної форми №516 від 01.08.2022 та №36329 від 03.08.2022; у вагоні №95370367 виявлена різниця навантаження візків 1600 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 425 кг, що підтверджується актами загальної форми №517 від 01.08.2022 та №36330 від 03.08.2022; у вагоні №95954962 виявлена різниця навантаження візків 1200 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 300 кг, що підтверджується актами загальної форми №520 від 01.08.2022 та №36333 від 03.08.2022 (а.с.15-22).

Зважування проведено на 150-ти тонних електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол заводський номер № 032, державна повірка 27.09.2021, прийнятих до обліку СП «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» під №14.

Факт зважування засвідчено та підтверджується Книгою обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні форми ГУ-78.

Через виявлення різниці завантаження візків вагони були затримані по станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці до усунення несправностей виправлення навантаження, що підтверджується актами загальної форми №30107, №30103, №30104, №30105 та №30106 від 01.08.2022.

У зв`язку з тим, що такого роду комерційна несправність є загрозою безпеці руху, станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було подано повідомлення №34 від 01.08.2022 на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці.

03.08.2022 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці здійснено виправлення навантаження в присутності представника відповідача, що підтверджується актами загальної форми №36333 від 31.08.2022, №36329 від 03.08.2022, №36330 від 03.08.2022, 36332 від 03.08.2022 та №36331 від 03.08.2022 та вагони були подані на переважування.

За наслідками здійсненого виправлення навантаження, здійснення контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці вагони №95332813, №95370367, №95078101, №95552336 та №95954962 були направлені за призначенням, що підтверджується актами загальної форми №30110 від 04.08.2022, №30111 від 04.08.2022, №30108 від 04.08.2022, №30109 від 04.08.2022 та №30112 від 04.08.2022 (а.с.23-25).

На підставі статті 16 Угоди про міжнародне залізничне сполучення за виявлення нерівномірності завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагонів, наслідком чого є загроза безпеки руху, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі 1 243 125,00 грн.

У добровільному порядку, неустойка відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для примусового стягнення її розміру у сумі 1 243 125,00 грн з відповідача.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Згідно з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України та частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частинами 2 та 3 статті 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі (частина 3 статті 307 Господарського кодексу України).

Отже, права і обов`язки сторін виникають не лише з умов укладеного сторонами договору, а і на підставі норм, встановлених актами законодавства, в тому числі нормативно-правових актів, які регулюють взаємовідносини в певних випадках.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України «Про залізничний транспорт».

Згідно із статтею 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України (далі Статут), визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Згідно із статтею 5 Статуту на підставі цього Статуту Міністерство транспорту затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Як зазначено вище, між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-38223908/2020-01 від 05.03.2020, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

На виконання договору перевезення у серпні 2022 року позивач прийняв до перевезення вантаж, відправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд» зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці до станції Дорнешть (Румунія) за залізничними накладними №832394 та №832329 в залізничних вагонах №95332813, №95370367, №95078101, №95552336 та №95954962 був відправлений вантаж пшениця.

Тобто, правовідносини, за якими виник спір між сторонами у справі, є правовідносинами з перевезення залізничним транспортом у міжнародному сполученні вантажу, відправником якого є відповідач.

Відповідно до статті 4 Статуту перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення, зокрема, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951, до якої Україна долучилась 05.06.1992 (далі СМГС).

Відповідно до статті 3 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо в міжнародних договорах України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі статтею 3 СМГС ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні.

За відсутності відповідних положень в цій Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, в якій уповноважена особа реалізує свої права (стаття 5 СМГС).

Порядок застосування умов цієї Угоди, а також спеціальні умови перевезень окремих видів вантажів встановлюються Правилами перевезень вантажів (додаток 1 до цієї Угоди) (стаття 8 СМГС).

Відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу (§1 статті 14 СМГС).

Укладення договору перевезення підтверджується накладною (§3 статті 14 СМГС).

Вагон для перевезення вантажу надає перевізник або відправник. Для перевезення надаються вагони, допущені до обігу в міжнародному сполученні (§6 статті 14 СМГС).

У накладній повинні міститися такі відомості: найменування відправника і його поштову адресу; найменування одержувача і його поштову адресу; найменування договірного перевізника; найменування залізниці і станції відправлення; найменування залізниці і станції призначення; найменування прикордонних станцій переходів; найменування вантажу і його вод; номер відправки; рід упаковки; кількість місць вантажу; маса вантажу; номер вагона (контейнера), ким надано вагон для перевезення вантажу (відправником або перевізником); перелік супровідних документів, прикладених відправником до накладної; про оплату провізних платежів; кількість і знаки пломб; спосіб визначення маси вантажу; дата укладення договору перевезення (§1 статті 15 СМГС).

Згідно з пунктом 7.1 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, перевезення вантажу оформлюється накладною єдиного зразку по формі, що наведена у додатку 1 до Правил.

Пунктом 8 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено правило по заповненню накладної.

Як встановлено частиною 1 статті 11 Закону України «Про залізничний транспорт», підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

Положеннями параграфу 1 статті 23 СМГС визначено, що перевізник має право перевірити чи дотримані відправником правила перевезення і відповідає відправка даним вказаними відправником у накладній.

Відповідно до пункту 7.1 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додаток 1 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення перевезення вантажу оформляється накладною єдиного зразка за формою, наведеною в додатку 1 до цих правил. Накладна оформлюється і пред`являється договірному перевізнику. Графи накладної заповнюються відправником і перевізником відповідно до приписів цих правил.

Згідно з пунктом 3.10.3 глави 11 додатку 3 до СМГС вантаж у вагоні розміщують рівномірно по всій площі підлоги вагона висотою навантаження не менше ніж на 100 мм нижче дверного огородження.

Пунктом 4.3 глави 1 додатку 3 до СМГС передбачено, що загальний центр ваги вантажів повинен розташовуватися, як правило, на лінії перетину поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. У випадках, коли дана вимога не може бути виконана з об`єктивних причин (геометричні параметри вантажу, умови розміщення та кріплення), допускається зміщення центру ваги вантажів щодо поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. Допустима величина зміщення центру ваги в поздовжньому напрямку (відносно поперечної площині симетрії) при навантаженні вантажу і при перевірках на шляху прямування визначається відповідно до таблиці 9 в залежності від загальної маси вантажу у вагоні.

Особа, яка провадить навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за всі наслідки незадовільного навантаження (§3 статті 19 СМГС).

Визначення маси вантажу здійснюється у відповідності з Правилами перевезення вантажів (§5 статті 19 СМГС).

Перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством (§1 статті 23 СМГС).

Судом встановлено, що позивачем було прийнято вантаж, відправником якого є відповідач у справі. За наслідками зважування вагонів, які були завантажені відповідачем позивачем виявлено комерційну несправність, що загрожує безпеці руху, яке полягало у нерівномірному завантаженні візків, про що працівниками позивача були складені акти загальної форми №№ 516-520 у яких зазначено, що у вагонах №95332813, №95370367, №95078101, №95552336 та №95954962 виявлено різниці навантаження візків.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому статтею 31 «Сплата провізних платежів і неустойок» і статтею 32 «Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу цієї Угоди», перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально (§ 2 статті 23 СМГС).

Перевізник складає комерційний акт, якщо при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує: невідповідність найменування, маси або кількості місць вантажу відомостям, зазначеним у накладній; невідповідність маркування на місцях вантажу відомостям, зазначеним у накладній про знаках (марках) місць вантажу, станцію і залізницю призначення, одержувача, кількості місць вантажу; пошкодження (псування) вантажу; відсутність накладної або окремих її листів з даного вантажу або вантажу по даній накладній (втрата) (§ 1 статті 29 СМГС).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (стаття 920 Цивільного кодексу України).

Параграфом 5 статті 31 СМГС передбачено, що провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Відповідно до параграфів 1-2 статті 32 СМГС перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника.

Передбачені даним параграфом неустойки перевізник вправі стягнути незалежно від стягнення можливої шкоди та інших неустойок, сплачених відправником або отримувачем у відповідності з умовами СМГС.

Стаття 16 СМГС передбачає, що відправник забезпечує достовірність даних та відомостей вказаних ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від невірного, неточного або неповного зазначення цих даних й заяв, а також від їх внесення в невідповідну графу накладної.

Відповідно до параграфу 3 статті 16 СМГС відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення, перевізником виявлено неточність або неповнота даних, відомостей вказаних відправником в накладній та при цьому встановлено, що - виникли обставини, які загрожують безпеці руху. Неустойка стягується у відповідності з приписами статті 31 «Оплата провізних платежів та неустойок» в п`ятикратному розмірі провізної плати, належної перевізнику яким було виявлене таке порушення.

На підставі наведених положень Угоди про міжнародне залізничне сполучення за виявлення нерівномірності завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагонів, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі 1 243 125,00 грн (провізна плата за один вагон становить 49725,00 грн*5 (кількість вагонів, у яких виявлені порушення*5п`ятикратний розмір).

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності зауважень позивача при завантаженні вагонів відповідачем на станції Дніпро-Головний та наявність можливості зміщення вантажу під час руху поїзда до станції, на якій було і встановлене порушення з огляду на таке:

Положеннями пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Пунктами 1.2, 2.1 Правил комерційного огляду поїздів і вагонів, передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційного огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та відправляються зі станції, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають і відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні.

Отже, перевізник одразу міг не встановити таку комерційну несправність вагонів, а тому позивач здійснюючи комерційний огляд на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у відповідності до приписів Правил комерційного огляду поїздів і вагонів виявив відповідні порушення.

До того ж, відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Разом з цим, встановлена даною нормою відповідальність вантажовідправника за неправильність даних накладною не ставиться в залежність від факту прийняття перевізником товару за такою накладною.

Відповідно до Технічних умов розміщення та кріплення вантажів: Додаток 3 до Угоди про міжнародне залізничне сполучення (СМГС), пункт 4.3. Глави 1 «Загальний центр ваги вантажу повинен розміщуватися на лінії перетину повздовжньої та поперечної площини симетрії вагону. Якщо ця вимога з об`єктивних причин є не виконуваною, допускається зміщення загального центру вантажу відносно повздовжньої поперечної площин симетрії вагону, яке не повинно перевищувати величин, які визначені главою 1 цих Технічних умов.

Пунктом 4.3. Глави 1 Додатку 3 до СМГС визначено, що у відповідності з Міжнародним Стандартом ГОСТ 22235 у разі необхідності несиметричного розміщення вантажу в случае розміщення вантажу у вагоні різниця у завантаженні візків не повинна перевищувати для 4-вісних вагонів 10 т; 6-вісних - 15 т; 8-вісних - 20 т. Навантаження, на кожен з візків не повинно перевищувати більше половини вантажопідйомності вагона.

Отже, навантаження на кожен візок не повинне перевищувати половину вантажопідйомності вагону, які відповідно до додатку 2 пункту 7 Керівництва з накладної ЦІМ/СМГС додатку 6 до СМГС оформлення перевізних документів відображаються в графі 19 накладної.

Стаття 5 СМГС передбачає, що при відсутності відповідних положень в цій угоді застосовується національне законодавство тієї країни, в якій повноважна особа реалізовує свої права.

Згідно параграфу 6 статті 28 СМГС якщо під час перевезення або видачі вантажу виникли перешкоди з причин які не залежать від перевізника, то перевізнику повинні бути оплачені всі додаткові провізні платежі і витрати понесені ним у зв`язку з даними перешкодами, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про залізничний транспорт», розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Суд звертає увагу на те, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

За приписами вказаної норми, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, в тому числі для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Правила складання актів (стаття 129 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за №567/6855.

Згідно з пунктом 5 параграфа 3 статті 16 Угоди про міжнародне вантажне сполучення відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявляє неправильність, неточність чи неповноту зазначених відправником у накладній відомостей і заяв і при цьому встановлює, що виникли обставини, які загрожують безпеці руху. Неустойка за пунктами 1, 2, 4, 5 цього параграфа стягується відповідно до приписів статті 31 «Сплата провізних платежів і неустойок» в п`ятикратному розмірі провізної плати, яка належить перевізнику, який виявив таке порушення.

Отже, відповідна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якими чітко визначено розмір штрафу.

Доводи і твердження відповідача щодо заперечень по суті спору, викладені, зокрема, у відзиві на позов, суд вважає помилковими та безпідставними і оцінює їх критично.

Недотримання вимог, визначених Статутом залізниць, покладає на порушника відповідальність, яка передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць, а штраф, який передбачений цими пунктами, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Суд, перевіривши розрахунок заявленої позивачем до стягнення неустойки, який був розрахований з урахуванням провізної плати вагонів, розмір якої відповідно до накладних №832493 та №832329 складає 49725,00 грн, вважає арифметично правильним та обґрунтованим.

З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 243 125,00 грн неустойки (неустойка у п`ятикратному її розмірі за пунктом §3 статті 16 Угоди про міжнародне вантажне сполучення, є обґрунтованими, і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 18646,88 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд» (вул.Першотравнева, буд.1, кв.14, с.Лебедин, Шполянський район, Черкаська область, 20635, ідентифікаційний код 38223908) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Єжи Ґедройця, буд.5, м.Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (проспект Дмитра Яворницького, буд.108, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49038 ідентифікаційний код 40081237) неустойку у розмірі 1 243 125,00 грн та 18646,88 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 09.06.2023.

Суддя О.І.Кучеренко