ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023м. ДніпроСправа № 904/845/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія Сінергія", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія Сінергія" і просило суд стягнути 3% річних у розмірі 139 287,47 грн., інфляційні втрати у розмірі 997 951,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач, у порушення умов Договору поставки обладнання № ЕПП/29-09-20 від 29.09.2020, своєчасно не розрахувався з Позивачем за поставлений товар, у зв`язку з чим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі № 904/3478/21 було стягнуто з Відповідача на користь Позивача 2 836 066,75 грн. заборгованості за поставлений товар, 53 380,22 грн. 3% річних, 207 032,87 грн. інфляційних втрат, 46 447,20 грн. судового збору за подання позовної заяви та 2 270,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Однак заборгованість за поставлений товар, встановлена рішенням суду, була погашена лише у листопаді 2022 року, у зв`язку з чим Позивач просив суд стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 139 287,47 грн. та інфляційні втрати у розмірі 997 951,56 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, які нараховані на основний борг за період прострочення оплати.

Ухвалою суду від 20.02.2023 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: виклад обставин, якими Позивач обгрунтовує свої вимоги; обґрунтований розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

28.02.2023 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено позовну заяву, в якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 116 286,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 852 236,50 грн. Також Позивач зазначив, що 23.02.2023 подав до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про виправлення описок в судовому рішенні; в Єдиному державному реєстрі судових рішень є ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022 у справі № 904/3478/21, якою були виправлені описки у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022 у справі № 904/3478/21.

Ухвалою суду від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

21.03.2023 від Відповідача надійшло клопотання про перехід з розгляду справи зі спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування клопотання Відповідач зазначає, що ознайомився з ухвалою суду про відкриття провадження у справі 17.03.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень, проте копію ухвали так і не отримав ані засобами поштового зв`язку, ані на електронну пошту. Відповідач вказує, що не визнає позовні вимоги, вважає, що Позивач здійснює невірні розрахунки, а також зловживає своїми правами, на підставі чого Відповідач має власні пояснення та заперечення, тому вважає, що при розгляді справи доцільно заслухати думку сторін, а також для встановлення дійсних обставин справи. Відповідач зазначає, що справа не є малозначною, оскільки сума штрафних санкцій складає чималу суму (близько 1 мільйона гривень) для його фінансового стану та господарської діяльності, і напряму стосується прав та інтересів останнього.

Ухвалою суду від 29.03.2023 у задоволенні клопотання Відповідача про перехід з розгляду справи зі спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

31.03.2023 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнає, посилаючись на відсутність у матеріалах справи доказів понесення Позивачем збитків внаслідок прострочення оплати, неспівмірність заявлених до стягнення сум із вартістю поставленого товару, враховуючи наявність форс-мажорних обставин (військова агресія Російської Федерації проти України), просить врахувати, що додатково нараховані 3% річних та інфляційні втрати не можуть бути джерелом збагачення Позивача, а Відповідач вже відновив його майновий стан і поніс відповідальність з оплати чималих сум 3% річних та інфляційних втрат за цими правовідносинами. Тому Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалась протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі № 904/3478/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія Сінергія" про стягнення 2 836 066,75 грн. заборгованості за поставлений товар, 53 380,22 грн. 3% річних, 207 032,87 грн. інфляційних втрат встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" (далі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія Сінергія" (далі - Покупець, Відповідач) 29.09.2020 укладено Договір поставки обладнання № ЕПП/29-09-20 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується у зумовлені строки поставити і передати у власність Покупцеві обладнання згідно зі Специфікаціями, що є невід`ємними частинами Договору (далі - обладнання), а Покупець зобов`язується прийняти обладнання та сплатити за них відповідну грошову суму.

Найменування, асортимент, комплектність, одиниця вимірювання, рік випуску, кількість, ціна, загальна вартість обладнання вказані в погоджених сторонами Специфікаціях (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору ціни на обладнання договірні, узгоджуються сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору, розуміються на умовах EXW, склад Продавця м. Миколаїв, вул. Кузнецька 60 (Правила Інкотермс в редакції 2020 року) та включають вартість упаковки, тари і маркування.

Вартість обладнання, що поставляється Постачальником за Договором, складається з вартості обладнання, поставленого за видатковими накладними протягом дії Договору (п. 2.2 Договору).

10.11.2020 між сторонами укладено Специфікацію № 4 до Договору, згідно якої сторони досягли домовленості про поставку обладнання - вимикача елегазового типу 3АР1FG, для мережі 150 кВ. виробництва Siemens AG кількості 2 штуки, загальною вартістю 2 836 066,75 грн. (з ПДВ). Сторонами погоджено еквівалент грошового зобов`язання в іноземній валюті в розмірі 84 960 Євро 00 центів.

У п. 3.1 Специфікації № 4 до Договору встановлено, що платежі за обладнання по Договору повинні бути здійснені Покупцем в національній валюті України банківським переказом грошових коштів на вказаний у статті 15 Договору поточний рахунок Постачальника в такому порядку:

- 100% загальної вартості обладнання в іноземній валюті, що еквівалентно 84 960 євро 00 центів (в тому числі ПДВ 20%) повинні бути сплачені, з урахуванням умов п. 2.3 - 2.4 Договору, протягом 10 днів від дати підписання Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору сума до сплати розраховується Відповідачем самостійно, з урахуванням еквіваленту грошового зобов`язання іноземній валюті та курсу Євро, що встановиться на МБВР України в день, який передує дню здійснення оплати за Договором.

При цьому в п. 3.2 Договору містить застереження, що у разі зменшення курсу валют на дату, що передує даті оплати з Договором, у порівнянні з курсом, що зафіксований в Договорі, перерахунок вартості обладнання не здійснюється, до оплати підлягає сума, вказана у Специфікації № 4 до Договору.

Відповідно до п. 4 Специфікації № 4 Постачальник забезпечить передачу обладнання Покупцю протягом 10 (десяти) календарних днів від дати отримання Постачальником оплати, встановленої п. 3.1 Специфікації, з урахуванням вимог п.п. 2.4, 3.2 Договору. У разі порушення строку виконання зобов`язання згідно з п. 3.1 Специфікації або у разі виконання зобов`язання без дотримання п.п. 2.4, 3.2 Договору, строк поставки обладнання подовжується на кількість днів прострочення платежу в повному обсязі.

Згідно з п. 4.3 Договору датою поставки обладнання вважається дата, зазначена представником Покупця у видатковій накладній, яка має відповідати даті відвантаження обладнання зі складу Постачальника.

Право власності на обладнання виникає у Покупця з моменту підписання видаткової накладної уповноваженим представником Покупця (п. 4.4 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання представниками сторін і діє до 31.12.2020, але у будь-якому разі до повного та належного виконання сторонами зобов`язань за Договором. Невиконані на момент закінчення строку дії Договору зобов`язання виконуються сторонами в порядку і на умовах, встановлених положенням Договору (п. 14.1 Договору).

На виконання умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 2 836 066,75 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 86 від 26.11.2020 та чиї підписи скріплено печатками.

Однак Відповідачем не оплачено поставлений товар на суму 2 836 066,75 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі № 904/3478/21 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія Сінергія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" 2 836 066,75 грн. заборгованості за поставлений товар, 53 380,22 грн. 3% річних, 207 032,87 грн. інфляційних втрат, 46 447,20 грн. судового збору за подання позовної заяви та 2 270,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі № 904/3478/21 (залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022) набрало законної сили 24.10.2022.

Крім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 виправлено допущені описки в описовій та мотивувальній частинах рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі № 904/3478/21 щодо періоду нарахування інфляційних втрат, а саме замість "за період з листопада 2020 року по червень 2020 року." правильним є - "за період з листопада 2020 року по червень 2021 року.".

До того ж, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022 виправлено допущені в описовій та мотивувальній частинах постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2022 у справі № 904/3478/21 описки, зазначивши по тексту постанови сторону, якою було понесено судові витрати у справі "позивач" замість "відповідач" та період стягнення інфляційних втрат "з листопада 2020 року по червень 2021 року" замість "з листопада 2020 року по червень 2020 року".

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за поставлений товар, встановлена рішенням суду, була погашена лише у листопаді 2022 року, а саме 18.11.2022 у розмірі 2 325 251,24 грн. та 21.11.2022 у розмірі 819 945,80 грн. - були стягнуті з Відповідача приватним виконавцем Селезньовим М.О. в межах виконавчого провадження ВП № 70368338 від 17.11.2022.

З урахуванням дати стягнення та приписів ст. 534 Цивільного кодексу України, за рахунок суми у розмірі 2 325 251,24 грн., яка стягнута 18.11.2022, згідно з черговістю, задоволено вимоги 46 447,20 грн. - судовий збір за подання позовної заяви, 2 270,00 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги, 53 380,22 грн. - 3% річних, 207 032,87 грн. - інфляційні втрати, 2 016 120,95 грн. - основний борг. За рахунок суми, стягнутої приватним виконавцем 21.11.2022, задоволено залишок суми основного боргу у розмірі 819 945,80 грн.

У зв`язку з цим Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 116 286,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 852 236,50 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, які нараховані на основний борг за період прострочення оплати.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з усталеної практики Верховного Суду, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. А тому наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України за спірний період.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за період з 08.07.2021 по 21.11.2022 (у рішенні суду від 11.05.2022 у справі № 904/3478/21 період нарахування 3% річних складав з 21.11.2020 по 07.07.2021) у розмірі 116 286,67 грн. та інфляційні втрати за період з липня 2021 року по листопад 2022 року (у рішенні суду від 11.05.2022 у справі № 904/3478/21, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 23.02.2023, період нарахування інфляційних втрат складав з листопада 2020 року по червень 2021 року) у розмірі 852 236,50 грн.

При цьому, Позивач бере період для нарахування 3% річних на суму 2 836 066,75 грн. з 08.07.2021 по 18.11.2022 (498 днів), який фактично становить з 08.07.2021 по 17.11.2022 (498 днів), та на суму 819 945,80 грн. з 18.11.2022 по 21.11.2022 (3 дні), який фактично становить з 18.11.2022 по 20.11.2022 (3 дні).

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що розрахунок зроблено вірно.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача 3% річних у розмірі 116 286,67 грн., інфляційних втрат у розмірі 852 236,50 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

При розгляді справи, з урахуванням остаточних вимог Позивача, які викладені у позовній заяві від 28.02.2023, судом встановлена переплата Позивача судового збору у розмірі 2 531,15 грн., яка може бути повернута останньому з Державного бюджету України за умови відповідного клопотання з цього приводу на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажно-будівельна компанія Сінергія" (49000, м. Дніпро, вул. М. Грушевського, 59а, офіс 314, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" (65091, м. Одеса, вул. Південна, 26, ідентифікаційний код в ) 3% річних у розмірі 116 286,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 852 236,50 грн., судовий збір у розмірі 14 527,85 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

12.06.2023