ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1361/23
За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед", с. Любимівська Дніпропетровської області

про стягнення 1 029 939,65грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Кузьміна І.С., адвокат

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" заборгованість у розмірі 1 029 939,65грн, з яких:

- основний борг у розмірі 918 269,03грн;

- пеня у розмірі 85 222,92грн;

- 3 % річних у розмірі 5 113,37грн;

- інфляційні втрати у розмірі 21 334,33грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №094213QS3ХDР046 розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01 квітня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 справу №904/1361/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського Дніпропетровської області від 16.03.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

28 березня 2023 року від позивача на виконання вимог ухвали суду до господарського суду надійшла заява та долучено відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.04.2023.

З 20.04.2023 підготовче засідання відкладено на 15.05.2023.

Ухвалою суду від 15.05.2023 закрито підготовче провадження у справі №904/1361/23, призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 05.06.2023.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявив і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Чаплинська, буд. 1-А, с. Любимівська, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 52042.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 06.04.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №410, яке повернулося до суду (а.с. 51).

У підготовчі засідання 20.04.2023, 15.05.2023 та судове засідання 05.06.2023 відповідач не з`явився.

У судовому засіданні 05.06.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

С У Т Ь С П О Р У:

01.04.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" (споживач) підписано заяву-приєднання №094213QS3XDP046 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с. 7).

Цією заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" (споживач) приєднався до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору (в редакції на дату укладення) цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2 договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 договору).

Згідно з пунктом 1.4 договору оператор ГРМ це оператор газорозподільної системи Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", що здійснює розподіл природного газу на підставі ліцензії, а споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа-підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

За цим договором споживачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед".

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2 договору).

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.1, 6.4 договору).

За змістом пункту 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

У разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості (п. 6.7 договору).

Пунктом 6.8 договору передбачено, що надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 7.4 договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України (п. 8.1 договору).

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2 договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 договору).

Якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін (п. 12.2 договору).

Сторонами підписано додаток 4 до типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання №094213QS3XDP046 від 01.04.2016 в редакції додаткової угоди №ДУ-4/094213QS3XDP046 від 01.02.2019 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача" (а.с. 8).

За змістом п. 2 додаткової угоди №ДУ-4/094213QS3XDP046 від 01.02.2019, згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановлюють, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли до її підписання (а.с. 12).

Також, сторонами укладені додаткові угоди №1 від 30.11.2016, №2 від 07.12.2016, №ДУ-3/094213QS3XDP046 від 17.09.2018, №ДУ-5/094213QS3XDP046 від 24.06.2019 (а.с. 9-13).

Споживачу був присвоєний персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу (ЕІС код) 56XО00013QS3X006.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 22 грудня 2021 року №2745 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,26 грн. за 1 куб. м на місяць (без урахування ПДВ).

На виконання умов договору протягом вересня-грудня 2022 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 918 269,02грн, що підтверджується актами наданих послуг:

№ДГП82017728 від 30.09.2022, місячний об`єм замовленої потужності 151 830,2м.куб. за вересень 2022 року на суму 229 567,26грн (а.с. 15);

№ДГП82019747 від 31.10.2022, місячний об`єм замовленої потужності 151 830,19м.куб. за жовтень 2022 року на суму 229 567,25грн (а.с. 19);

№ДГП82020792 від 30.11.2022, місячний об`єм замовленої потужності 151 830,2м.куб. за листопад 2022 року на суму 229 567,26грн (а.с. 23);

№ДГП82022957 від 31.12.2022, місячний об`єм замовленої потужності 151 830,19м.куб. за грудень 2022 року на суму 229 567,25грн (а.с. 25).

Зазначені акти наданих послуг не містять підпису споживача.

Позивачем були виставлені рахунки на оплату: №62001199 від 20.08.2022, №62002517 від 20.10.2022, №62024782 від 21.11.2022.

Акти та рахунки направлялися на адресу відповідача, та отримані останнім.

17 січня 2023 року АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" складено Акт звіряння взаємних розрахунків за 2022 рік. Акт не містить підпису споживача (а.с. 14).

Позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 918 269,03грн, пеню у розмірі 85 222,92грн, 3% річних у розмірі 5 113,37грн та інфляційні втрати у розмірі 21 334,33грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору про надання послуг, строк його дії, умови надання послуг, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості; наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Відповідно до частини другої глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI цього ж Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі укладеного між ними типового договору, є господарськими, а тому згідно зі статтями 4, 173 - 175 та відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання зазначеного договору мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

За змістом частини першої статті 193 Господарського кодексу України та частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодекс України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами пункту 6.4 договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

З огляду на положення спірного договору відповідач був зобов`язаний оплатити вартість наданої послуги з розподілу природного газу, за вересень 2022 року до 10.10.2022 (включно); за жовтень 2022 року до 10.11.2022 (включно); за листопад 2022 року до 12.12.2022 (включно) (10.12.2022 вихідний день (субота), тож строк оплати переноситься на перший робочий день (ч.5 ст. 254 ЦК України); за грудень 2022 року до 10.01.2023 (включно).

У встановлений договором строк, умови договору щодо оплати вартості наданих послуг відповідачем не виконані.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 918 269,03грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Суд звертає увагу, що при розрахунку основного боргу позивачем допущено арифметичну помилку.

За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково у розмірі 918 269,02грн (229 567,26грн + 229 567,25грн+229 567,26грн+229 567,25грн).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2 договору визначено, що У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 85 222,92грн за загальний період із 11.10.2022 до 01.02.2023 (а.с. 33-36).

Перевіркою правильності нарахування пені судом встановлено, що позивачем невірно визначено період прострочки виконання зобов`язання, зокрема

на суму 229 567,26грн за період із 13.12.2022 до 01.02.2023 (51дн) підлягає нарахуванню та стягненню пеня у сумі 16 038,26грн.

Загальна сума пені складає 84 908,44грн (35 850,23грн + 26101,48грн + 16038,26грн + 6918,47грн).

За таких обставин, в задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 314,48грн слід відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 5 113,37грн за період із 11.10.2022 до 01.02.2023 та інфляційні втрати за період із жовтня 2022 року до січня 2023 року у розмірі 21 334,33грн.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку відсотків річних допущено аналогічну помилку, що й при обчисленні пені.

Так, на суму 229 567,26грн за період із 13.12.2022 до 01.02.2023 (51дн) підлягають нарахуванню та стягненню 3% річних у сумі 962,30грн.

Загальна сума 3% річних складає 5 094,51грн (2 151,01грн + 1 566,09грн + 962,30грн + 415,11грн).

За таких обставин, в задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 18,86грн слід відмовити.

Разом з тим, суд не погоджується з визначенням позивачем величини приросту індексу споживчих цін 104,771543 % (із жовтня 2022 року по січень 2023 року), 102,216139% (за період із листопада 2022 року по січень 2023 року), 1012,505600% (за період із грудня 2022 року по січень 2023 року), 100,800000% (за січень 2023 року), який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, та становить 104,8%, 102,2%, 101,5% та 100,8% (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України, про що зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19).

Сума інфляційних втрат складає 21 284,43грн (10953,90грн+5050,48грн+3 443,51грн+1836,54грн) зокрема:

229 567,25грн* 102,2% (сукупний індекс інфляції за листопад 2022 року січень 2023 року) = 234 617,73грн 229 567,25грн = 5 050,48грн;

229 567,26грн* 101,5% (сукупний індекс інфляції за грудень 2022 року січень 2023 року) = 233 010,77грн 229 567,26грн = 3 443,51грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає основний борг у розмірі 918 269,02грн, пеня у розмірі 84 908,44грн, 3% річних у розмірі 5 094,51грн та втрати від інфляції у розмірі 21 284,43грн, а всього 1 029 556,40грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 15 449,10грн, що підтверджується платіжною інструкцією №11619 від 21.03.2023 (а.с. 45). Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено судом частково, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 15 443,34грн (1 029 556,40грн*1,5%).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" про стягнення 1 029 939,65грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Лімітед" (вул. Чаплинська, буд. 1-А, с. Любимівська, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 52042; ідентифікаційний код 39964141) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (вул. Шевченка, буд. 2, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 03340920) основний борг у розмірі 918 269,02грн (дев`ятсот вісімнадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень 02коп.), пеню у розмірі 84 908,44грн (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень 44коп.), 3 % річних у розмірі 5 094,51грн (п`ять тисяч дев`яносто чотири гривні 51коп.), втрати від інфляції у розмірі 21 284,43грн (двадцять одна тисяча двісті вісімдесят чотири гривні 43коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 443,34грн (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок три гривні 34коп.), видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.06.2023

Суддя Н.М. Євстигнеєва