ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/44/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. -головуючий, Баранця О.М., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Крапивної А.М. ,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

третьої особи: Минець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд»

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2023

(головуючий - Зубченко І.В., судді Істоміна О.А., Радіонова О.О.)

та рішення Господарського суду Харківської області від 21.11.2022

(суддя - Трофімов І.В.)

у справі №922/44/22

за позовом Бебія Артура Зауровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М»

до ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд»

про стягнення 447 498,35 грн,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Бебія Артур Заурович звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить стягнути з останнього збитки, заподіяні юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи у розмірі 447 498,35 грн.

2. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Агрофірма Юг-М», неправомірно, з порушенням положень ст. 92, 241 Цивільного кодексу України та ст. 89 Господарського кодексу України, уклав договір поставки від 12.07.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд», чим завдав збитки ТОВ «Агрофірма Юг-М».

Короткий зміст оскаржуваних рішення та постанови судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.11.2022, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2023, в задоволенні позову відмовлено.

4. Судові рішення мотивовані відсутністю складу цивільного правопорушення необхідного для стягнення збитків, а саме немає як неправомірної поведінки відповідача, яка б полягала в укладенні правочину (підписанні договору) без згоди власника (учасника) підприємства, так і самої наявності збитків, адже договір, який не підписано стороною, є неукладеним (невчиненим), тобто таким, що не відбувся, права та обов`язки за таким правочином постачальником та покупцем не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

5. Суди попередніх інстанцій, посилаючись на те, що висновком експертизи встановлено, що в договорі міститься відбиток іншої печатки, а не печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М», а підпис, виконаний від імені директора ТОВ «Агрофірма Юг-М», вчинено не ОСОБА_1 , а іншою особою, зазначають, що ТОВ «Агрофірма Юг-М» договір поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 з ТОВ «Кернел-Трейд» не укладало, вказаний договір є таким, що неукладений.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

6. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі № 922/44/22, в якій просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд.

7. Скаржник у касаційній скарзі в якості підстав для касаційного оскарження зазначених судових рішень посилається на п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

8. ТОВ «Кернел-Трейд» зазначає, що при розгляді справи суди не врахували правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №904/1427/21 щодо звільнення від доказування.

9. Також скаржник вказує на те, що судами попередніх інстанцій безпідставно не застосовано положення Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Судами не було надано належної оцінки правомірності доводів позивача, щодо обов`язковості надання згоди учасника ТОВ «Агрофірма Юг-М» на укладення договору поставки.

10. ТОВ «Кернел-Трейд» наголошує на тому, що суди помилково вважали висновок експертів належним і допустим доказом у справі. Судами попередніх інстанцій не надано оцінку тому факту, що ОСОБА_1 на період відсторонення не був уповноважений розпоряджатися печаткою товариства.

11. Крім того, скаржник зазначає, що висновки, викладені судами у справі, будуть впливати на результат розгляду заяви ТОВ «Агрофірма Юг-М» у справі № 875/34/22 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Українській правовий союз» від 26.01.2023 у справі № 1/316 за позовом ТОВ «Кернел-Трейд» до ТОВ «Агрофірма Юг-М» про зобов`язання виконати умови договору та стягнення штрафних санкцій.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

12. ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу просить Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, з огляду на безпідставність доводів та вимог, викладених ТОВ «Кернел-Трейд» у касаційній скарзі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

13. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» існує з 01.03.2005, є сільськогосподарським товаровиробником, займається вирощуванням продукції рослинництва та оптовою торгівлею зерном.

14. Єдиним учасником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Агрофірма Юг-М» є громадянин України Бебія Артур Заурович , частка якого у статутному капіталі товариства становить 100%, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

15. ОСОБА_3 є єдиним учасником та кінцевим бенефіціарним власником ПП «Золота Нива 1» (, вулиця Харківська, 1Б, село Забавне, Ізюмський район, Харківська область, 64333) та афілійованою особою щодо ТОВ «Агрофірма Юг-М», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

16. 16 грудня 2021 року ОСОБА_3 стало відомо про те, що на адресу ПП «Золота Нива 1» від ТОВ «Кернел-Трейд» надійшла вимога за вих. №10/12/2 від 10.12.2021, в якій останнє вимагало від підприємства обов`язкового повного виконання договору поставки № ХРВ22-00750 від 12.07.2021, а саме: поставити (передати у власність) ТОВ «Кернел-Трейд» 7 500 тон насіння соняшника належної якості на умовах згідно з п.2.3. договору, а також у зв`язку з фактом прострочення поставки більше ніж на 5 днів протягом 3-х днів з дня отримання даної претензії сплатити 28 689 567,75 грн штрафу за прострочення поставки товару.

17. У зв`язку з надходженням даної вимоги рішенням ОСОБА_3 було вирішено провести службове розслідування у відношенні директора ПП «Золота Нива 1», а рішенням єдиного учасника ТОВ «Агрофірма Юг-М» Бебія А.З. доручено відповідальним особам ТОВ «Агрофірма Юг-М» перевірити документацію на предмет взаємовідносин з ТОВ «Кернел-Трейд».

18. Позивач зазначає, що за результатами перевірки у товаристві був виявлений примірник договору поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 між ТОВ «Агрофірма Юг-М» (постачальник) і ТОВ «Кернел-Трейд» (покупець), відповідно до якого ТОВ «Агрофірма Юг-М» зобов`язувалось у період з 01.10.2021 до 01.12.2021 поставити ТОВ «Кернел-Трейд» 4 000 тон насіння соняшника попередньою загальною вартістю 61 204 411,20 грн з ПДВ. Знайдений договір також містив умови про застосування до постачальника штрафних санкцій, зокрема, згідно з п. 5.1 договору за прострочення поставки товару на строк до 5 календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості несвоєчасно поставленого товару, а в разі прострочення поставки більш, ніж на 5 днів, (в т.ч. непоставка або неповна поставка товару) - штраф в розмірі 25 % від вартості несвоєчасно поставленого (непоставленого) товару.

19. Позивач вказує, що єдиний учасник ТОВ «Агрофірма Юг-М» не погоджував у 2021 році вчинення правочину з ТОВ «Кернел-Трейд» на умовах, за якими б товариство взяло на себе вказані вище зобов`язання. У 2021 році ТОВ «Агрофірма Юг-М» вступало у договірні відносини з ТОВ «Кернел-Трейд», укладало з ним один договір поставки сільськогосподарської продукції у червні 2021 року, на цьому співробітництво припинилося. Рішення про укладення у липні 2021 року між ТОВ «Агрофірма Юг-М» і ТОВ «Кернел-Трейд» договору поставки єдиним учасником товариства не приймалось; обміну документами з приводу укладення чи виконання договору поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 не здійснювалось; будь-яких дій, які б свідчили про схвалення правочину, прийняття його до виконання або фактичне виконання, не вчинялось.

20. У зв`язку з виявленням примірника договору поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 рішенням єдиного учасника ТОВ «Агрофірма Юг-М» від 20.12.2021 було вирішено провести службове розслідування (перевірку) у відношенні директора ТОВ «Агрофірма Юг-М» ОСОБА_1; створено комісію для проведення службового розслідування; ОСОБА_1 тимчасово відсторонено від виконання обов`язків директора товариства.

21. В Акті службового розслідування (перевірки) від 22.12.2021 зазначено, що в ході ревізії договорів, первинної та фінансової документації ТОВ «Агрофірма Юг-М» виявлено примірник оригіналу договору поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021, проте жодні листи або документи стосовно вказаного договору від ТОВ «Кернел-Трейд» на адресу ТОВ «Агрофірма Юг-М» поштовим зв`язком не поступали, у книзі реєстрації вхідної кореспонденції товариства не зареєстровані.

22. Одночасно комісією з проведення службового розслідування підтверджено відсутність вчиненого у встановленій письмовій формі рішення єдиного учасника ТОВ «Агрофірма Юг-М» про надання згоди на укладення договору поставки №ХРВ22-00751 від 12.07.2021.

23. В ході ревізії також з`ясовано, що станом на 22.12.2021 товарно-матеріальні цінності на адресу ТОВ «Кернел-Трейд» за договором поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 не поставлялись, товаророзпорядчі документи не виписувались. Станом на 22.12.2021 грошові надходження від контрагента ТОВ «Кернел-Трейд» на рахунок ТОВ «Агрофірма Юг-М» з призначенням платежу, яке містить посилання на договір поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 або дозволяє ідентифікувати платіж з даним договором, відсутні.

24. За результатами службового розслідування відповідач свою причетність до укладення згаданого договору заперечував, пояснивши, що ніколи не підписував договір поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 з ТОВ «Кернел-Трейд», печатку товариства на ньому не ставив.

25. Згідно з висновками акта службового розслідування (перевірки) від 22.12.2021 укладення договору поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 підпадає під дію обмежень, визначених Статутом ТОВ «Агрофірма Юг-М»; документальних підтверджень надання обов`язкової згоди єдиного учасника ТОВ «Агрофірма Юг-М» на вчинення значного правочину - укладення договору поставки №ХРВ22-00751 від 12.07.2021 комісією не виявлено; за результатами перевірки встановлено факт неналежного виконання посадових обов`язків директором товариства ОСОБА_1, внаслідок укладення договору поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 з перевищенням своїх повноважень, передбачених Статутом ТОВ «Агрофірма Юг-М».

26. Рішенням єдиного учасника ТОВ «Агрофірма Юг-М» від 23.12.2021 вирішено звернутися до суду в інтересах ТОВ «Агрофірма Юг-М» в порядку ст. 54 Господарського процесуального кодексу України з вимогою про відшкодування збитків, заподіяних товариству діями директора у зв`язку з укладенням ним договору поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 з ТОВ «Кернел-Трейд».

Позиція Верховного Суду

27. Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

28. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

29. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено ст. 16 ЦК України. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами.

30. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

31. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

32. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського кодексу України (далі - ГК України) особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

33. Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

34. За приписами ст. 89 ГК України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

35. Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

36. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.10.2019 у справі №911/2129/17 зазначила, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною право- і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

37. За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно.

38. Окрім того, такі правовідносини мають довірчий характер між підприємцем (товариством) і його посадовою особою, протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

39. За відсутністю доведення наявності зазначених обставин, які свідчать про протиправну поведінку посадової особи товариства, підстави для задоволення позову про стягнення з неї збитків відсутні. Відповідно до статей 13, 74 ГПК України на позивача покладений обов`язок доведення обставин щодо наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

40. За приписами ч. 1 ст. 241 ЦК України у випадку вчинення правочину представником з перевищенням повноважень, такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

41. Таким чином, у відносинах із третіми особами від імені юридичної особи завжди діятиме певна особа, через яку вчиняються юридично значимі дії, а воля цієї особи на вчинення правочину, реалізована нею через волевиявлення від імені юридичної особи, може передбачати настання невигідних для останньої наслідків, бажати чи свідомо допускати їх настання.

42. Згідно з ч. 2 ст. 89 ГК України посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.

43. Частиною 4 ст. 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

44. Наведеними вище положеннями ст. 92 ЦК України та ст. 89 ГК України передбачено відповідальність членів органу юридичної особи, її посадових осіб, в тому числі її керівника, якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи.

45. Між юридичною особою та її посадовою особою виникають правовідносини, що ґрунтуються на акті юридичної особи, передбачають права та обов`язки сторін у цих правовідносинах, зокрема відповідальність представника за неналежне здійснення представництва.

46. Відповідно до п. 4.11 Статуту ТОВ «Агрофірма Юг-М» виконавчим органом товариства є директор, обраний загальними зборами учасників. Директор здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства і є підзвітним загальним зборам учасників.

47. Пунктами 4.13 Статуту передбачено, що директор Товариства несе відповідальність перед Товариством за збитки, заподіяні Товариству його винними діями або бездіяльністю. Директор звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини.

48. Бебія Артур Заурович , звертаючись до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Юг-М» з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , збитків, заподіяних юридичній особі, вказав на те, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Агрофірма Юг-М», неправомірно, з порушенням положень ст. 92, 241 Цивільного кодексу України та ст. 89 Господарського кодексу України, уклав договір поставки від 12.07.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд», чим завдав збитки ТОВ «Агрофірма Юг-М».

49. Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України власник (власники), учасник (учасники), акціонер (акціонери) юридичної особи, якому (яким) сукупно належить 5 і більше відсотків статутного капіталу товариства (голосуючих акцій) або частка у власності юридичної особи якого (яких) сукупно становить 5 і більше відсотків, може (можуть) подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

50. Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

51. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

52. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки (постанов Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20). Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

53. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).

54. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

55. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У ч.1 ст.614 ЦК України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №753/7281/15-ц, від 21.02.2021 у справі №904/982/19, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 21.09.2021 у справі №910/1895/20, від 18.10.2022 у справі №922/3174/21.

56. Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню позивачем. Водночас відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини. На позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками.

57. Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Агрофірма Юг-М» неправомірно, з порушенням положень ст. 92, 241 Цивільного кодексу України та ст. 89 Господарського кодексу України, уклав договір поставки від 12.07.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд», відповідно до якого ТОВ «Агрофірма Юг-М» (постачальник) зобов`язується поставити ТОВ «Кернел-Трейд» (покупець) товар (насіння соняшнику), за прострочення поставки товару на строк до 5 календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості несвоєчасно поставленого товару, а за прострочення поставки більше, ніж 5 днів - штраф у розмірі 25% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

58. Позивач у позові зазначає, що розмір штрафу, який кредитор вправі вимагати від ТОВ «Агрофірма Юг-М» складає 15 301 102,80 грн.

59. ОСОБА_1 у відзиві вказує на свою необізнаність щодо укладення між ТОВ «Агрофірма Юг-М» та ТОВ «Кернел-Трейд» договору поставки від 12.07.2021 та наголошує на неукладеності зазначеного договору, оскільки він, як директор ТОВ «Агрофірма Юг-М», не укладав цей договір.

60. Відповідач посилається на висновки експертів № 38892, № 38891 від 14.01.2022, відповідно до яких відтиски круглої печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М» в договорі поставки нанесено не кліше круглої печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М», а підписи від імені ОСОБА_1 в договорі поставки виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

61. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, відмовляючи позивачеві в задоволенні позову, вказав на відсутній склад цивільного правопорушення, необхідного для стягнення збитків, а саме немає як неправомірної поведінки відповідача, яка б полягала в укладенні правочину (підписанні договору) без згоди власника (учасника) підприємства, так і самої наявності збитків, адже договір, який не підписано стороною, є неукладеним (невчиненим), тобто таким, що не відбувся, права та обов`язки за таким правочином постачальником та покупцем не набуті, а правовідносини за ним - не виникли, за цих обставин ТОВ «Кернел-Трейд» не має прав (вимог) у відношенні ТОВ «Агрофірма Юг-М».

62. Верховний Суд вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.

63. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

64. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

65. Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину, однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

66. Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

67. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

68. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

69. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. На підставі ч. 1 цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

70. Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

71. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, у постанові від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц вказала на те, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

72. Слід зазначити, що учасниками такої справи повинні бути і сторони такого договору.

73. Позивач, звертаючись з позовом вказав, що договір поставки укладено директором з перевищенням повноважень, відповідач зазначає, що договір підписаний невстановленою особою замість відповідача.

74. Третя особа - ТОВ «Кернел-Трейд» (покупець за договором поставки) в поясненнях вказує на те, що між ТОВ «Кернел-Трейд» та ТОВ «Агрофірма Юг-М» існують багаторічні договірні відносини. Підписуючи договір поставки від 12.07.2021 директор ТОВ «Агрофірма Юг-М» мав необхідний обсяг повноважень. Позивач подав позов, що спрямований не на захист інтересів ТОВ «Агрофірма Юг-М», які випливають із договору поставки від 12.07.2021, а подав штучний позов, спрямований на перешкоджання ТОВ «Кернел-Трейд» у здійсненні своїх прав покупця за вказаним договором.

75. За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1 та 2 ст. 74 ГПК України).

76. Водночас всебічність та повнота, зокрема, передбачають з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

77. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у будь-якого доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

78. Принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, який відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України належить до фундаментальних засад господарського судочинства, передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27 жовтня 1993 року у справі «Домбо Бехеер проти Нідерландів»).

79. Верховний Суд констатує, що при розгляді справи не можна оцінювати окрему дію, правочин, без урахування ситуації в цілому, для правильного вирішення спору необхідно дослідити дійсні підстави та мотиви звернення до суду позивача та для досягнення якого результату подано позов.

80. Судами попередніх інстанцій не надано оцінки існуванню між ТОВ «Кернел-Трейд» та ТОВ «Агрофірма Юг-М» договірних відносин, в матеріалах справи наявні договори та додаткові угоди до договорів за 2019, 2020, 2021 роки.

81. Також судами не надано оцінки тому, що позивач у позові просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 447 498,35 грн, посилаючись лише на право кредитора вимагати від ТОВ «Агрофірма Юг-М» штрафу в розмірі 15 301 102,80 грн.

82. Крім того, судами попередніх інстанцій не надано оцінки доводам третьої особи, як стороні договору поставки від 12.07.2021, про розгляд ще трьох справ за позовом кінцевого бенефіціара ряду юридичних осіб ОСОБА_3 в інтересах ПП «Золота Нива 1», ТОВ «Чарівний ЛАН», ФГ «Колос», до яких відповідачами (директорами зазначених юридичних осіб) додано ідентичні за формою, аналогічні за датою, ідентичні за предметом дослідження та фактично аналогічні висновки тих самих експертів - Лошманова Г.В. та Гайдамакіної Д.І.

Як зазначено позивачем у позовній заяві ОСОБА_3 є афілійованою особою щодо ТОВ «Агрофірма Юг-М».

83. Також судами попередніх інстанцій не надано оцінки доводам третьої особи щодо штучності позову, який спрямований на перешкоджання ТОВ «Кернел-Трейд» у здійсненні своїх прав покупця за вказаним договором.

84. Господарський процесуальний кодекс України не містить визначення «спору, який має очевидно штучний характер». Штучним належить вважати спір, якого в дійсності не існує, а позов поданий для досягнення іншого результату, має іншу мету, ніж та, що вказана у вимогах позову.

85. Крім того, судами попередніх інстанцій відмовлено третій особі в задоволенні клопотань про проведення судової експертизи, оскільки в матеріалах справи наявні висновки експертів № 38892, № 38891 від 14.01.2022.

86. Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

87. Частиною 1 ст. 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

88. Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

89. У висновку експерта № 38892 від 14.02.2022 зазначено, що при порівняльному дослідженні відтисків печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М» на договорі поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 та вільних зразків відтиску печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М» встановлено, що вони збігаються за діаметром обідків, конфігурацією відповідних знаків, але розбіжні за змістом тексту.

90. Відтиск печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М» на договорі поставки № ХРВ22-00751 від 12.07.2021 містить знак «№ 1», а на вільних зразках, наданих відповідачем експерту, директором «Агрофірма Юг-М», який на той момент вже був відстороненим від виконання обов`язків директора, рішенням єдиного учасника ТОВ «Агрофірма Юг-М» від 20.12.2021, такий знак відсутній.

91. Разом з тим, у матеріалах справи наявні: договір поставки №ХРВ21-25563 від 04.06.2021, додаткові угоди від 04.06.2021, додаткова угода від 15.06.2021, додаткова угода від 16.06.2021, в яких міститься відтиск печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М», який містить знак «№ 1».

92. Позивач у позові підтверджує наявність договірних відносин між ТОВ «Агрофірма Юг-М» та ТОВ «Кернел-Трейд» в червні 2021 року.

93. З огляду на зазначене, судами попередніх інстанцій не взято до уваги те, що відповідач був відстороненим від обов`язків директора ТОВ «Агрофірма Юг-М» та надав експерту вільні зразки лише відтиску печатки ТОВ «Агрофірма Юг-М», які не містять знак «№ 1», а вільні зразки відтиску печатки, які містять такий знак не надавалися, як наслідок і не досліджувалися експертом.

94. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в призначенні судової експертизи вказав на те, що ТОВ «Кернел-Трейд» не скористалося правом подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

95. Разом з тим, відповідно до п 1.3 Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

96. Судом апеляційної інстанції не взято до уваги те, що експериментальні зразки почерку та (або) підпису, виконуються за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу.

97. Верховний Суд вважає відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи у справі передчасною та необґрунтованою з огляду на те, що таке процесуальне рішення має ухвалюватися судом лише після ґрунтовного вивчення обставин справи, правовідносин сторін, дійсних підстав та мотивів звернення до суду позивача та доводів сторін, у тому числі і щодо необхідності такого призначення.

98. Зазначеного судами попередніх інстанцій зроблено не було.

99. Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин ухвалені у справі рішення не можна вважати правомірними та обґрунтованими.

100. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

101. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини «Олюджіч проти Хорватії»). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мала проти України», «Богатова проти України»).

102. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. Водночас такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

103. У постанові від 08.08.2019 у справі № 922/2013/18 Верховний Суд навів висновок, за яким звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Господарські суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях у інших господарських справах. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених статтею 75 ГПК України, учасник господарського процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами встановленими ГПК України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу. Отже, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

104. З урахуванням вищевикладеного, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, щодо розгляду справи на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, у зв`язку з чим суди дійшли передчасних висновків при ухваленні судових рішень зі справи.

105. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правових наслідків є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

106. Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам не відповідають.

107. Беручи до уваги те, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм права, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а також враховуючи передбачені ч. 2 ст. 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, судові рішення попередніх інстанцій, ухвалені за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

108. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

109. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

110. Частиною 4 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

111. З огляду на те, що ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції не встановили обставин, що є визначальними і ключовими у цій справі у вирішенні даного спору, враховуючи доводи касаційної скарги, межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені ст. 300 ГПК України, які обмежують повноваження суду касаційної інстанції в частині здійснення оцінки доказів та встановлення обставин у справі, судові рішення у справі підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

112. Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене в цій постанові, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і на підставі повного та всебічного дослідження доказів та аргументів сторін за правилами ст. 86 ГПК України, враховуючи принципи господарського судочинства в залежності від встановленого та відповідно до чинного законодавства вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

Розподіл судових витрат

113. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 21.11.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 у справі № 922/44/22 скасувати.

3. Справу № 922/44/22 передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді О. М. Баранець

Н. М. Губенко