ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

05 червня 2023 року Справа № 922/1474/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (вх. № 13312 від 25.05.2023) на рішення/дії державного виконавця, подану у справі

за первісним позовом ОСОБА_1 , м. Харків
до 1) ОСОБА_2 , м. Харків; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", м. Київ; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник", м. Харків; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Елат", с. Мартове, Печенізький р.-н, Харківська обл.; 5) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Харків Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Приватний виконавець виконавчого округу Харкіської області Бабенко Дмитро Анатолійович, м. Харків
про та за зустрічним позовом до про визнання права власності на частку у статутному капіталі товариств та зняття арешту Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", м. Київ 1) ОСОБА_1 , м. Харків; 2) ОСОБА_2 , м. Харків; Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, м. Харків; 2) Приватний виконавець виконавчого округу Харкіської області Бабенко Дмитро Анатолійович, м. Харків; Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник", м. Харків; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Елат", с. Мартове, Печенізький р.-н, Харківська обл. визнання договорів недійсними

за участю представників сторін:

стягувача - Філатова Н. А. (ордер серії ВВ № 1027807 від 10.01.2023);

ішні учасники провадження - не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/1474/21 за первісним позовом ОСОБА_1 , м. Харків до 1) ОСОБА_2 , м. Харків, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", м. Київ, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник", м. Харків, 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Елат", с. Мартове, Печенізький р.-н, Харківська обл., 5) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Харків; Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Приватний виконавець виконавчого округу Харкіської області Бабенко Дмитро Анатолійович, м. Харків визнання права власності на частку у статутному капіталі товариств та зняття арешту; та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", м. Київ до відповідачів 1) ОСОБА_1 , м. Харків, 2) ОСОБА_2 , м. Харків, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, м. Харків, 2) Приватний виконавець виконавчого округу Харкіської області Бабенко Дмитро Анатолійович, м. Харків, Треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник", м. Харків, 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Елат", с. Мартове, Печенізький р.-н, Харківська обл. про визнання договорів недійсними.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.08.2021 у справі № 922/1474/21 в задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено; визнано недійсним договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративних прав) від 08.11.2020, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого є частка у статутному капіталі ТОВ "Будівельник" () у розмірі 47,5% статутного капіталу товариства вартістю згідно з статутом товариства 5605,00 грн.; визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі (корпоративних прав) від 08.11.2020, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого є частка у статутному капіталі ТОВ "Елат" () в розмірі 18,75% статутного капіталу товариства вартістю згідно з статутом товариства 3468,75 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2; ) 2270 грн. судового збору; стягнуто з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, буд. 32/2; ) 2270 грн. судового збору.

Вказане рішення в передбаченому законом порядку набрало законної сили, в зв`язку з чим, на його виконання, а також на виконання Постанови Верховного суду у даній справі видано відповідні накази.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" подало до суду скаргу на дії органу ДВС під час виконання судового рішення у справі № 922/1474/21 (вх. № 13312 від 25.05.2023), в якій просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця Салтівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Олександри Олексіївни щодо прийняття рішення (повідомлення) 16.05.2023 про повернення виконавчого документу (наказа) № 922/1471/21 від 21.02.2022, виданого Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн стягувачу без прийняття до виконання, що не відповідають вимогам чинного законодавства (неправомірними);

- скасувати рішення (повідомлення) головного державного виконавця Салтівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Олександри Олексіївни від 16.05.2023 про повернення виконавчого документу (наказа) № 922/1471/21 від 21.02.2022, виданого Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн стягувачу без прийняття до виконання, прийнятого за заявою ТОВ "ФК "Форінт" (№ 2/2023/05/7282 від 05.05.2023) про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого документу (наказа) № 922/1471/21 від 21.02.2022, виданого Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн;

- зобов`язати державного виконавця Бойко О. О. або іншого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом (наказом) № 922/1471/21 від 21.02.2022, виданий Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн за заявою ТОВ "ФК "Форінт" (№ 2/2023/05/7282 від 05.05.2023) про примусове виконання рішення суду, та прийняти рішення (постанову) про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом.

В обґрунтування скарги стягувач посилається на те, що повертаючи виконавчий документ (наказ) № 922/1471/21 від 21.02.2022 головний державний виконавець Салтівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Олександра Олексіївна порушила вимоги ст.. 1, 4, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.05.2023 наведену скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.06.2023.

З метою повідомлення сторін справи та ДВС про час та місце розгляду скарги судом на їх адресу направлено копії ухвали від 26.05.2023.

На судове засідання 05.06.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції, прибув представник стягувача, який просив суд задовольнити вимоги, викладені у скарзі у повному обсязі.

Сторони та ДВС у судове засідання 05.06.2023 своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили.

На підставі ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, на примусове виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 922/1474/21 Господарським судом Харківської області видано наказ від 21.02.2022 № 922/1474/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" 15890,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

З метою примусового виконання наведеної постанови Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" звернулось до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за заявою ТОВ "ФК "Форінт" (№ 2/2023/05/7282 від 05.05.2023) про примусове виконання рішення суду, в якій просило названий відділ ДВС відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого документа (наказа) № 922/1471/21 від 21.02.2022, виданого Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн.

До зазначеної заяви її заявником додано наказ Господарського суду Харківської області № 922/1471/21 від 21.02.2022.

Однак, 16.05.2023 головним державним виконавцем Бойко О. О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувача без виконання. У повідомленні державний виконавець вказав, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у виконавчому документі відсутня дата народження боржника - фізичної особи.

Зазначені дії головного державного виконавця Бойко О. О. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" вважає незаконними, оскільки державний виконавець, на його думку, порушила вимоги ст.. 1, 4, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження» та проігнорувала той факт, що неможливість ідентифікувати особу боржника не є підставою для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття його до виконання, а наказ містить достатньо ідентифікаційних даних боржника: ПІБ ( ОСОБА_1 ), місце знаходження/місце проживання боржника ( АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_1 ), для прийняття названого виконавчого документа до виконання.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, і місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

За приписами п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Отже, зі змісту п. З ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», не вбачається, що дані боржника щодо дати народження є обов`язковими відомостями у виконавчому документі, а можуть бути зазначені державним органом, який видав виконавчий документ, за наявності в нього таких відомостей.

До того ж, п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною 4 ст. 18 названого закону визначено, що на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувану, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Таким чином, виконавець наділений повноваженнями, які надають право на отримання інформації щодо боржника, зокрема, ідентифікаційних даних (дати його народження).

При цьому, неможливість ідентифікувати особу боржника не є підставою для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання, а є підставою, після відкриття виконавчого провадження та вжитих виконавцем відповідних заходів, які не перевили до результатів встановлення особи боржника, повернути виконавчий документ стягувачу, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавці.

Обмеження стягувача у справі на отримання присудженого за наказом суду через відсутність у його та й суду відомостей про дату народження боржника, за висновками суду, є порушенням основних засад виконавчого провадження, а також права на справедливий суд та принципу доступу до правосуддя, встановленим у практиці Європейського суду з прав людини і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem, що означає У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права, суд вважає, що стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого в Конституції України права на виконання рішення суду (постанова Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 2-42/11).

В даному випадку, проаналізувавши зміст наказу Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 у справі № 922/1474/21 на відповідність вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" суд дійшов висновку, що виконавчий документ містить достатньо обов`язкових реквізитів і відомостей, які передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме: ПІБ ( ОСОБА_1 ), місце знаходження/місце проживання боржника ( АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_1 ).

Наказ Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 у справі № 922/1474/21 повністю відповідає змісту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 у справі № 922/1474/21, на виконання якої він і видавався.

Таким чином, названий наказ містить достатньо ідентифікуючих відомостей які дозволяють виконавчий службі ідентифікувати особу боржника, та вчинити щодо нього необхідні виконавчі дії.

За таких обставин, дії головного державного виконавця Бойко О. О. щодо винесення рішення (повідомлення) від 16.05.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності в цьому виконавчому документі відомостей про дату народження боржника є такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, тобто є неправомірними, скарга стягувача в відповідній частині підлягає задоволенню, відповідне рішення (повідомлення) державного виконавця від 16.05.2023 підлягає скасуванню, а відповідному органу державної виконавчої служби, на який законодавством України покладено відповідні обов`язки (а не визначеному державному виконавцю, як про це просить стягував в скарзі) слід вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом (наказом) № 922/1471/21 від 21.02.2022 за заявою ТОВ "ФК "Форінт" (№ 2/2023/05/7282 від 05.05.2023).

Суд при прийнятті ухвали також враховує практику Верховного Суду у розгляді справ в аналогічних правовідносинах. З цього приводу суд касаційної інстанції неодноразово приходив до висновку, що відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання (такий аналогічний зі змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 14.12.2022 у справі №504/3238/16-ц, від 29 04.2021 у справі № 686/3941/19, від 11.12.2019 у справі №487/3774/16-ц, від 16.10.2019 у справі № 219/7439/14-ц, від 22.08.2018 у справі № 471/283/17-ц та ін.)

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо вимог стягувача про зобов`язання державного виконавця прийняти постанову про відкриття виконавчого провадження за поданою стягувачем заявою, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. п. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти судовий наказ до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення судового наказу та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для зобов`язання державного виконавця прийняти постанову про відкриття виконавчого провадження за поданою стягувачем заявою.

Суд вважає, що належним способом захисту стягувача в даному випадку є зобов`язання державного виконавця вирішити питання про прийняття виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, скарга стягувача на дії державного виконавця підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (вх. № 13312 від 25.05.2023) на рішення/дії державного виконавця задовольнити частково.

2. Визнати дії головного державного виконавця Салтівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Олександри Олексіївни щодо прийняття рішення (повідомлення) 16.05.2023 про повернення виконавчого документу (наказа) № 922/1471/21 від 21.02.2022 (виданого Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн.) стягувачу без прийняття до виконання, такими що не відповідають вимогам чинного законодавства (неправомірними).

3. Скасувати рішення (повідомлення) головного державного виконавця Салтівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойко Олександри Олексіївни від 16.05.2023 про повернення виконавчого документу (наказа) № 922/1471/21 від 21.02.2022 стягувачу без прийняття до виконання, прийнятого за заявою ТОВ "ФК "Форінт" (№ 2/2023/05/7282 від 05.05.2023) про примусове виконання рішення суду на підставі виконавчого документу (наказа) № 922/1471/21 від 21.02.2022 виданого Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн.

4. Зобов`язати Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом (наказом) № 922/1471/21 від 21.02.2022 (виданим Господарським судом Харківської області на виконання постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 15890,00 грн.) за заявою ТОВ "ФК "Форінт" (№ 2/2023/05/7282 від 05.05.2023) про примусове виконання рішення суду.

5. В іншій частині скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (вх. № 13312 від 25.05.2023) на рішення/дії державного виконавця залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в строк та порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України з урахуванням вимог п. 4 Прикінцевих положень ГПК України та п. 17.5 перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 07.06.2023

Суддя О.І. Байбак

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.