РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2023Справа № 910/3304/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадетський Гай

про стягнення 155904,92 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадетський Гай про стягнення 155904,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є правонаступником прав АТ "К.Енерго" за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8594049 від 01.01.2015 внаслідок придбання майна банкрута на аукціоні за лотом № 71, відповідно заборгованість за цим договором має бути сплачена відповідачем на користь позивача.

Ухвалою суду від 09.03.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.03.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 09.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 відкрито провадження у справі №910/3304/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

31.03.2023 від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшов обгрунтований розрахунок ціни позову.

07.04.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, оскільки, він не був повідомлений про перехід до нового кредитора права вимоги, а тому нарахування 3% річних та втрат від інфляції є безпідставним.

14.04.2023 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (постачальник), найменування якої було змінено з 01.01.2019 на Акціонерне товариство "Київенерго", а з 09.08.2019 на Акціонерне товариство "К.Енерго", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадетський Гай" (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8594049.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її і оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

01.10.2019 між Акціонерним товариством "К.Енерго" (теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кадетський Гай" (споживач) укладено угоду про реструктуризацію заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді ТОВ "Кадетський Гай".

В п.1 угоди споживач визнає та підтверджує заборгованість перед теплопостачальною організацією за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді, які зазначені у додатку 1, загальною сумою 237857,81 грн станом на 01.10.2019.

Як зазначає відповідач ним було частково оплачено визначену в п. 1 угоди суми, в зв`язку з чим станом на травень 2020 року заборгованість складала 157857,81 грн.

Вказані обставини позивачем не заперечено та не спростовано.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

В матеріалах справи наявна підписана директором СВП "Київська енергопостачальна компанія" АТ "К.Енерго" - Л.М. Куніним та скріплена печаткою СВП "Київська енергопостачальна компанія" АТ "К.Енерго" довідка про стан розрахунків за спожиту від АТ "К.Енерго" теплоенергію ТОВ "Кадетський Гай" за договором № 8594049 від 01.01.2015, згідно з якою за відповідачем станом на 01.01.2021 рахується заборгованість у розмірі 157857,81 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Проте, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за використану теплову енергію за договором в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 157857,81 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2021 відбувся електронний аукціон з продажу майна банкрута - Акціонерного товариства "К.Енерго" за лотом № 71, предметом якого було право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічно очищеної води) на суму 241900394,18 грн за результатами якого переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортсервіс-СТМ" (з 14.09.2021 назву змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг"), що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021.

30.08.2021 між позивачем та Акціонерним товариством "К.Енерго" підписано акт придбання майна на аукціоні, відповідно до якого продавцем передано, а позивачем прийнято майно, що є предметом продажу на аукціоні № UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту № 71, який відбувся 25.08.2021, а саме: право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічно очищеної води) на суму 241900394,18 грн, в тому числі заборгованість відповідача за договором про постачання теплової енергії у гарячій воді № 8594049 від 01.01.2015, загальною сумою 157857,81 грн (витяг з додатку № 1 до цього акту, п. 283).

Отже, з наведеного вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії у гарячій воді № 8594049 від 01.01.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про зміну кредитора у зобов`язанні. Крім того, позивач у позові не зазначав будь-яких обставин з приводу повідомлення боржника.

Позивачем долучено до матеріалів справи судовий наказ від 09.01.2023 № 910/271/23, який набрав законної сили 20.02.2023. Згідно зазначеного наказу стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадетський гай" (03048, м. Київ, вул. Ернста, буд. 16-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 37141594) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 13, ідентифікаційний код юридичної особи 32826328) заборгованість за договором постачання теплової енергії у гарячій воді № 8594049 від 01.01.2015 у розмірі 157857 (сто п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн 81 коп. та судовий збір у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн 10 коп.

Як вбачається з банківської виписки, заборгованість відповідачем була оплачена 28.02.2023 у повному обсязі, в сумі 158105,91 грн (157857,81+248,10).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, відповідач сплатив заборгованість позивачу за договором № 8594049 від 01.01.2015 у сумі 157857,81 грн у повному обсязі 28.02.2023.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті платежів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 117819,47 грн інфляційних втрат та 38085,45 грн 3% річних за період з 11.12.2017 по 31.01.2023.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, згідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач нараховує інфляційні втрати та 3% річних на суму боргу, яка існувала у відповідача перед АТ "К.Енерго" починаючи з 11.12.2017.

Разом із тим, позивачем придбано право вимоги за договором про постачання теплової енергії у гарячій воді № 8594049 від 01.01.2015 тільки на основну заборгованість відповідача в сумі 157857,81 грн.

Суду не було надано доказів того, що позивач повідомив відповідача про зміну кредитора у зобов`язанні та не звернувся з відповідною вимогою про оплату боргу. Отже, без звернення позивача до відповідача з вимогою про оплату придбаної заборгованості, з огляду на приписи ст. 530 ЦК України, у відповідача не виникає обов`язок з оплати боргу саме позивачу.

Суд може дійти обгрунтованого висновку, що лише ініціювання стягнення боргу в порядку наказного провадження, зумовило виникнення у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем. Проте, оскільки, суду не було надано доказів направлення судового наказу та отримання його боржником, суд вважає що грошове зобов`язання у відповідача виникло з дати набрання судовим наказом від 09.01.2023 № 910/271/23 законної сили - 20.02.2023.

Оскільки, позивач нараховує втрати від інфляції та 3% річних за період з 11.12.2017-31.01.2023, коли було відсутнє прострочення грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено обґрунтованість його позовних вимог, в зв`язку з чим, суд відмовляє у їх задоволенні.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-борг" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадетський Гай" (03048, м. Київ, вул. Ернста, 16-Б, ) про стягнення 3% річних у розмірі 38085,45 грн та втрат від інфляції у розмірі 117819,47 грн - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко