ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(ухвала)

"02" червня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1145/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліна Т.Г. при секретарі судового засідання Боднарук І.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " від 22.05.2023р. про розподіл судових витрат по справі № 916/1145/23

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія" (68400, Одеська область, Болградський район, м.Арциз, вул.Будівельників, буд.3, )

про визнання недійсним протоколу зборів засновників співвласників багатоквартирного будинку

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача - Кочуров А.О., за ордером.

Ухвалою Господарського суду від 19.05.2023 р. було закрито провадження у справі №916/1145/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " про визнання недійсним протоколу зборів засновників співвласників багатоквартирного будинку .

22.05.2023р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн.

Ухвалою суду від 25.05.2023р. Господарський суд Одеської області прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до розгляду та призначив розгляд заяви на 02 червня 2023 року об 11:30.

В судове засідання прибув представник відповідача, представник позивача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, суд доходить висновків про її задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до заяви про розподіл судових витрат, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 11 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1-3 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як встановлено судом, 28 квітня 2023р. між адвокатом Кочуровим Андрієм Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги.

Позивачем до матеріалів справи було залучено договір про надання правничої (правової) допомоги та акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 19.05.2023 року ., який містить детальний опис робіт та якою визначено вартість послуг адвоката за подання відзиву у справі в сумі 10 000 грн., участь у содовому засідання в сумі 1 000 грн.

В підтвердження представник відповідача надав рахунки фактури на суму 10 000 грн. від 28.04.2023 року за № 28-04/2023 та від 19.05.2023 року № 19-05/2023.

Від позивача зави про зменшення витрат на правову допомогу до суду не надходило.

Пункт 1 частини другої статті 46 ГПК України передбачає право позивача на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Стаття 191 ГПК України визначає, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відмова від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу. Відмова позивача від позову - це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022 у справі № 180/2161/19)

За результатами відмови позивача від позову суд, прийнявши таку відмову, закриває провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

У статті 130 ГПК України "Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду" закріплений розподіл судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі.

Частина третя статті 130 ГПК України встановлює, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зі змісту зазначеної норми можна дійти висновку, що у випадку відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, відповідач має право заявити про відшкодування позивачем понесених витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України "Про судовий збір").

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 123 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Проаналізувавши зазначені вище положення законодавства, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що у випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України у відповідача згідно з першим реченням частини третьої статті 130 ГПК України виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача понесених витрат, до яких належить і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відтак, у випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України у відповідача згідно з першим реченням частини третьої статті 130 ГПК України виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача понесених витрат, до яких належить і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи.

Суд враховує, що позивачем 19.05.2023 в судовому засіданні оголошено заяву позивача про відмову від позову, яка не вмотивована жодними обставинами, зазначено лише, що в позові «відпала потреба».

З урахуванням того, що позивачем ОСОБА_1 у поданій заяві про відмову від позову не було наведено жодних обґрунтувань і підстав її подання, лише посилання на норми ГПК, які передбачають таке право для позивача, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він не підтримав своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем, є підстави вважати, що у даному випадку такі дії позивача як подання відповідної заяви підпадають під критерій необґрунтованої, в зв`язку з чим витраті понесені відповідачем ТОВ «Арцизька управляюча компанія» (для захисту від позову), повинні бути покладені на позивача ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач у своєму відзиві наголошував та звертав увагу суду, що позивач ОСОБА_1 подає позов до відповідача ТОВ «Арцизька управляюча компанія» не вперше. Так, 24.02.2023р. позивач звернулась до Господарського суду Одеської області з цим же позовом ( справа № 916/771/23). Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями позов було розподілено судді Сулімовській М.Б.

Проте позивачем була подана заява повернути позов з усіма матеріалами та судовим збором. Ухвалою № 916/771/23 позов було повернено позивачу.

Разом з тим, 22.03.2023р. позивач звернулась до суду з даним, повністю аналогічним позовом, який розподілено до розгляду судді Пігнтеліній Т.Г. Проте позивач надіслала до суду заяву від 27.04.2023р. про відмову від позову (вхідний № 14691 від 04.05.23р.), "оскільки станом на сьогодні потреба в позві відпала" - мовою оригіналу.

Водночас, заява позивача ОСОБА_1 про відмову від позову містить формулювання «відпала потреба», що критично оцінюється судом : яка саме потреба в поданні позову з початку була у позивача, а згодом відпала, і чим це обгрунтовується.

Після оголошення заяви позивача про відмову від позову, суд заслухав думку представника відповідача, який не заперечував проти задоволення поданої позивачем заяви, та одночасно заявив про понесення відповідачем судових витрат на правничу допомогу в розмірі 11000 грн., докази на підтвердження яких будуть надані протягом 5 днів згідно порядку, визначеному ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п.5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Подання та відкликання позовної заяви та необгрунтовану відмову від позову суд розцінює як необгрунтовані дії позивача, що примусили відповідача звертатится за кваліфікованою юридичною допомогою та до понесення у зв"язку з цим витрат на правничу допомогу, розрахунок яких суду надано.

За таких обставин, господарський суд вважає, що заявлені позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " витрати на правову допомогу в сумі 11 000 грн. у справі № 916/1145/23 підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 244, 254-255 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " від 22.05.2023р. про розподіл судових витрат по справі № 916/1145/23 задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арцизька управляюча компанія " (68400, Одеська область, Болградський район, м. Арциз, вул. Будівельників, буд. 3, ) витрати на правову допомогу в сумі 11 000 ( Одинадцять тисяч)грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 07.06.2023 року.

Суддя Т.Г. Пінтеліна