ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" червня 2023 р. Справа № 911/1513/23

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

про розірвання договору, визнання недійсними договорів та актів приймання-передачі, скасування реєстраційної дії, стягнення (витребування з володіння) частки та визначення розміру часток у статутному капіталі товариства

встановив:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Б Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про:

- розірвання договору купівлі-продажу частки Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 10.03.2020, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статуному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статуному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статуному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статуному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ;

- визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, складеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, складеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

- визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, складеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ;

- визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 18.08.2020, складеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ;

- скасування реєстраційної дії №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» від 14.09.2020, вчинену у Єдиному державному реєстрі юридичниї осіб, фізичних осіб-підпримєців та громадських формувань приватним нотаріусом Києво-Святошиньского нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною;

- стягнення (витребування з володіння) з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 частки у розмірі 25% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, що у грошовому еквіваленті складає 8 300,00 грн;

- стягнення (витребування з володіння) з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 частки у розмірі 25% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, що у грошовому еквіваленті складає 8 300,00 грн;

- стягнення (витребування з володіння) з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 частки у розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, що у грошовому еквіваленті складає 16 600,00 грн;

- визначення розміру часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси наступним чином частка ОСОБА_1 становить 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, що у грошовому еквіваленті складає 32 000,00 грн.

Так, у змісті вказаного вище позову ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 не виконала умови договору купівлі-продажу частки Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси від 10.03.2020 та не сплатила позивачу вартість переданої ним 100% частки у сумі 33 200,00 грн, як і не повернула вказану частку позивачу, відтак з метою ухилення від виконання таких обов`язків 18.08.2020 уклала з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договори купівлі-продажу частки ТОВ Регіональні ресурси та підписала відповідні акти про передачу таких часток покупцям, зокрема:

- ОСОБА_3 відчужено та передано 50% частки, що у грошовому еквіваленті складає 16 600,00 грн;

- ОСОБА_6 відчужено та передано 25% частки, що у грошовому еквіваленті складає 8 300,00 грн;

- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відчужено та передано по 12,5% частки, що у грошовому еквіваленті складає по 4 150,00 грн відповідно.

Як зауважив позивач, на підставі вказаних вище актів приймання-передачі 14.09.2020 приватним нотаріусом Києво-Святошиньского нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною вчинено реєстраційну дію №051001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», згідно якої внесено такі відмості про учасників товариства: ОСОБА_3 - 50% частки, що у грошовому еквіваленті складає 16 600,00 грн; ОСОБА_6 - 25% частки, що у грошовому еквіваленті складає 8 300,00 грн; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - по 12,5% частки, що у грошовому еквіваленті складає по 4 150,00 грн відповідно.

Поряд з тим, за доводами позивача, ОСОБА_3 збільшила розмір статутного капіталу ТОВ Регіональні ресурси з 33 200,0 грн до 175 000,00 грн та відчужила 100% відповідної частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_7 , попри те постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, рішення Господарського суду Київської області від 16.09.2021 у справі №911/2780/20 скасовано частково, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково та викладено резолютивну частину рішення у такій редакції, зокрема:

- визначити розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377) 33200,00 грн;

- витребувати від ОСОБА_7 (мРНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) частку в розмірі 12,5% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377);

- витребувати від ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) частку в розмірі 12,5% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377);

- витребувати від ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) частку в розмірі 25% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377);

- перевести на ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) права покупця частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377) за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеним між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 12,5% статутного капіталу;

- перевести на ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) права покупця частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377) за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеним між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 12,5% статутного капіталу;

- перевести на ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) права покупця частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377) за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеним між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 25% статутного капіталу;

- визначити розмір часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси (ідентифікаційний код 33960377) наступним чином: частка ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) - 25% статутного капіталу, що становить 8300,00 грн; частка ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - 25% статутного капіталу, що становить 8300,00 грн; частка ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ) - 50% статутного капіталу, що становить 16600,00 грн, всього статутний капітал (100%) 33200,00 грн.

Позивач зазначив, що на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 у справі №911/2780/20 державним реєстратором 01.08.2022 у ЄДР вчинено реєстраційну дію за №059001067 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», згідно якої внесено такі відмості про учасників товариства: ОСОБА_6 - 50% частки, що у грошовому еквіваленті складає 16 600,00 грн; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - по 25% частки, що у грошовому еквіваленті складає 8 300,00 грн.

Враховуючи вказане вище та те, що ОСОБА_2 не сплатила вартість 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси ОСОБА_1 зауважив, що він значною мірою позбавився того на, що очікував при укладенні договору купівлі-продажу частки від 10.03.2020, що є підставою для розірвання такого правочину згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Водночас, з огляду на відсутність у ОСОБА_2 бажання розраховуватись за отриману у власність частку в статутному капіталі товариства, а також невідповідність укладених 18.08.2020 договорів критеріям добросовісності, справедливості та недопустимості зловживання правами, як наслідок віднесення таких договорів до фраудаторних правочинів, позивач вважає наявними підстави для визнання недійсними як договорів купівлі-продажу частки ТОВ Регіональні ресурси від 18.08.2020, так і актів приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства з метою ефективного захисту порушених прав позивача.

Вимогу ж про скасування реєстраційної дії №059001067 позивач визначив похідною від визнання недійсними договорів та актів приймання-передачі, а правовими підставами вимог про стягнення (витребування з володіння) часток у статутному капіталі товариства та визначення розміру частки товариства позивач обрав викладену у постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №925/1382/19 правову позицію, згідно якої, зокрема:

- право вимагати повернення товару, переданого у кредит та неоплаченого покупцем прямо передбачено законом (ч. 4 ст. 694 ЦК України), тому продавець частки у статутному капіталі товариства, яка була продана з відстроченням платежу та не була сплачена покупцем, має право вимагати її повернення;

- з урахуванням особливостей, встановлених законом «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у такому випадку позивач має заявляти позовну вимогу про розрівання договору купівлі-продажу, повернення частки та визначення статутного капіталу і часток учасників/витребування частки.

Отже, з огляду на вказану правову позицію та недійсність договорів купівлі-продажу і актів приймання-передачі, на переконання позивача, підлягають і стягненню (витребуванню з володіння) з відповідачів 4-6 частки товариства та визначення належності позивачу 100% частки статутного капіталу товариства у розмірі 32 000,00 грн.

Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

У відповідності до пп. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, в порушення п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, зокрема пояснень щодо спрямування кожної із заявлених вимог стосовно кожного з відповідачів, а також пояснень щодо ефективності обраного позивачем способу захисту в частині заявленої вимоги про скасування реєстраційної дії, зокрема яким чином позивач відновить своє порушене право внаслідок скасування реєстраційної дії №059001067.

Також позовна заява не містить пояснень щодо можливості та ефективності одночасного застосування таких альтернативних способів захисту, як стягнення (витребування з володіння) частки та визначення розміру статутного капіталу товариства, з урахуванням сталої та послідовної позиції Верховного Суду щодо вказаного питання, зокрема викладеної у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №904/1409/19 правової позиції, згідно якої аналіз ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» свідчить про те, що учасник товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю може звернутися до суду з позовом про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві або ж з позовом про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю, які відповідно до зазначеної норми є альтернативними способами захисту.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу позивача на те, що:

- позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову;

- під предметом позову, який одночасно є способом захисту порушеного права, розуміється спрямована до відповідача матеріально-правова вимога;

- під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав;

- застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення;

- оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога про захист права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Водночас суд звертає увагу позивача на необхідності надання пояснень щодо неузгодженості викладених у позові обставин наявності у позивача права власності на 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси номінальною вартістю 33 200,00 грн із вимогою про визначення розміру часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси наступним чином частка ОСОБА_1 становить 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, що у грошовому еквіваленті складає 32 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Так, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, тоді як:

- однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача;

- однорідними позовними вимогами є такі, що одночасно являють собою однаковий спосіб захисту права та виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав.

Поряд з тим об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки, оскільки сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи.

Отже, порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не є однорідними та не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Так, зі змісту поданого ОСОБА_1 позову слідує, що позивачем, окрім вимог про розірвання договору, визнання недійсними договорів та актів приймання-передачі, скасування реєстраційної дії, заявлено ще дві вимоги: стягнення (витребування з володіння) частки та визначення розміру часток у статутному капіталі товариства, що являють собою два різних/альтернативних способи захисту порушеного права.

Втім позивачем не викладено пояснень стосовно наявності підстав для застосування положень статті 173 ГПК України та об`єднання в одній позовній заяві усіх заявлених вимог, у тому числі і тих, які відносяться до альтернативних способів захисту.

Крім того, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить правових підстав в частині вимог про:

- скасування реєстраційної дії №059001067;

- стягнення (витребування з володіння) частки та визначення розміру часток у статутному капіталі товариства.

В розрізі вказаного вважає за необхідне зазначити, що правова підстава позову це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача, тоді як зазначення позивачем про те, що певна вимога є основною або похідною не звільняє позивача від дотримання вимоги п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України та зазначення у позовній заяві правової підстави, а позиції Верховного Суду, у тому числі щодо обрання способу захисту порушеного права, не є нормативно-правовими актами.

Також суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням викладеної у постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №925/1382/19 правової позиції, яку позивач помилково ототожнив з правовою підставою, Верховним Судом у складі суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 06.06.2022 у справі №902/66/20 викладено висновок щодо застосування норм права, згідно якого такий спосіб захисту як розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, що вже виконаний з боку продавця, який передав товар (частку), і частково виконаний з боку покупця, який прийняв товар (частку), здійснив її часткову оплату (основну частину) і в подальшому відчужив її третім особам, не направлений на відновлення порушеного майнового права продавця, оскільки повернення товару відповідно до правил ч. 4 ст. 694 ЦК України є неможливим у зв`язку з відсутністю товару (частки) у власності покупця та, відповідно, є неналежним способом захисту.

З огляду на вказане вище позивачу слід надати пояснення щодо застосування ч. 4 ст. 694 ЦК України до спірних правовідносин в частині вимог про стягнення/витребування частки в статутному капіталі товариства з володіння відповідачів, які не є покупцями по відношенню до позивача.

Згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч.1 ст. 73, ч. 4 ст. 74, ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В порушення зазначених вище приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява ОСОБА_1 не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин несплати ОСОБА_2 вартості 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси.

Попри вказане вище позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

В розрізі вказаного вище судом враховано, що:

- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання.

Окрім того відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 10 ст. 174 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Приписами ч. 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір встановлено, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За результатом перевірки стану оплати судового збору за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено відсутність відомостей щодо підтвердження зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України за доданою позивачем квитанцією №0.6.1 від 25.05.2023 на суму 37 576,00 грн.

22.05.2023 судом сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та згідно вказаної відповіді адреса реєстрації вказаної особи АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане вище суд звертає увагу позивача на необхідності надання належних у розумінні ст. 172 ГПК України доказів надіслання ОСОБА_5 за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 , позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

1) письмових пояснень із зазначенням:

- змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, зокрема щодо спрямування кожної із заявлених вимог стосовно кожного з відповідачів;

- ефективності обраного позивачем способу захисту в частині вимоги про скасування реєстраційної дії, зокрема пояснень, яким чином позивач відновить своє порушене право внаслідко скасування реєстраційної дії №059001067;

2) письмових пояснень щодо можливості та ефективності одночасного застосування таких альтернативних способів захисту, як стягнення (витребування з володіння) частки та визначення розміру статутного капіталу товариства;

3) письмових пояснень щодо неузгодженості викладених у позові обставин наявності у позивача права власності на 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси номінальною вартістю 33 200,00 грн із вимогою про визначення розміру часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси наступним чином частка ОСОБА_1 становить 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, що у грошовому еквіваленті складає 32 000,00 грн;

4) письмових пояснень стосовно наявності підстав для застосування положень статті 173 ГПК України та об`єднання в одній позовній заяві усіх заявлених вимог, у тому числі і тих, які відносяться до альтернативних способів захисту;

5) письмових пояснень із наведенням правових підстав в частині вимог про:

- скасування реєстраційної дії №059001067;

- стягнення (витребування з володіння) частки та визначення розміру часток у статутному капіталі товариства;

6) письмових пояснень щодо застосування ч. 4 ст. 694 ЦК України до спірних правовідносин в частині вимог про стягнення/витребування частки в статутному капіталі товариства з володіння відповідачів, які не є покупцями по відношенню до позивача;

7) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини несплати ОСОБА_2 вартості 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональні ресурси, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

8) доказів зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору за доданою до позовної заяви квитанцією №0.6.1 від 25.05.2023 на суму 37 576,00 грн.

9) належних у розумінні ст. 172 ГПК України доказів надіслання ОСОБА_5 за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 , позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема