РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2023Справа № 910/311/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/311/23

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" (Україна, 49089, м. Дніпро, вул. Новобудівельна, буд. 5А; ідентифікаційний код: 43095745)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661)

про стягнення 870 286,49 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01054, м. Київ, вул. Франка Івана (Шевченківський р-н), буд. 31; ідентифікаційний код ВП: 26251923)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" (Україна, 49089, м. Дніпро, вул. Новобудівельна, буд. 5А; ідентифікаційний код: 43095745)

про стягнення 136 000,00 грн

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Філь А.В., в порядку самопредставництва;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Балабанов М.В., Мітічкін А.С., в порядку самопредставництва

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення 856 595,29 грн, з яких 680 000,00 грн заборгованості, 157 760,00 грн інфляційних втрат та 18 835,29 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки № 53-129-01-21-02318 від 17.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/311/23, справу визнано малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

07.02.2023 ДП "НАЕК "Енергоатом" сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву, який 07.02.2023 зареєстрований в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" за № 01-37/8505/23, а також 09.02.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ДП "НАЕК "Енергоатом" надійшли відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява.

Зустрічний позов обґрунтовано неналежним виконанням ТОВ "Веста Протрейд" взятих на себе зобов`язань за Договором поставки № 53-129-01-21-02318 від 17.08.2021 в частині здійснення реєстрації податкової накладної у ЄРПН, внаслідок чого позивач за зустрічним позовом заявив до стягнення з відповідача за зустрічним позовом 136 000,00 грн штрафу.

13.02.2023 ТОВ "Веста Протрейд" сформовано в системі "Електронний суд" відповідь на відзив на первісний позов, яку 13.02.2023 зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" за № 01-37/10062/23.

15.02.2023 ТОВ "Веста Протрейд" сформовано в системі "Електронний суд" заяву про збільшення розміру позовних вимог, яку 15.02.2023 зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" за № 01-37/1130/23.

Відповідно до заяви ТОВ "Веста Протрейд" про збільшення розміру позовних вимог позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача за первісним позовом 870 286,49 грн, з яких 680 000,00 грн заборгованості, 167 960,00 грн інфляційних втрат та 22 326,49 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі № 910/311/23 було прийнято зустрічний позов до розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.04.2023.

02.03.2023 ТОВ "Веста Протрейд" сформовано в системі "Електронний суд" відзив на зустрічний позов, який 02.03.2023 зареєстрований в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" за № 01-37/14523/23.

13.03.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ДП "НАЕК "Енергоатом" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

20.03.2023 ТОВ "Веста Протрейд" сформовано в системі "Електронний суд" заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов, які 20.03.2023 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" за № 01-37/18587/23.

У підготовче засідання 05.04.2023 з`явились представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 05.04.2023 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 03.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2023, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Веста Протрейд" було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/311/23 призначено на 03.05.2023.

02.05.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ДП "НАЕК "Енергоатом" надійшли заперечення щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог.

У підготовче засідання 03.05.2023 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 03.05.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 31.05.2023.

У судове засідання 31.05.2023 з`явились представники сторін.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надав суду усні пояснення по суті спору, первісний позов просив задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надали суду усні пояснення по суті спору, проти первісного позову заперечували, зустрічний позов просили задовольнити.

У судовому засіданні 31.05.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" (постачальник) було укладено Договір поставки № 53-129-01-21-02318 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, виготовити та поставити запасні частини до електродвигуна ДВДА-260/99-20-24 власного виробництва (далі - продукція) для потреб ВП "Южно-Українська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом", а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).

Сума Договору становить 816 000,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 136 000,00 грн (п. 3.1 Договору).

За умовами пунктів 4.1, 4.2 Договору покупець сплачує вартість продукції за ціною, зазначеною в Специфікації, в національній валюті України шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника. Оплата за поставлену продукцію здійснюється протягом 45 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що оплата покупцем частини вартості поставленої партії продукції, розмір якої відповідає сумі податку на додану вартість, здійснюється виключно після наданої постачальником податкової накладної (розрахунку коригування), оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

У п. 4.4 Договору сторони домовилися, що покупець має право затримати оплату продукції у випадку наявності спорів між сторонами щодо сплати заборгованості, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, які підлягають сплаті згідно з цим та іншими укладеними між сторонами правочинами, до моменту остаточного вирішення таких спорів.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.4 Договору строк поставки зазначений в Специфікації. Датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.

За умовами підп. 5.12.2 пункту 5.12 Договору постачальник при поставці продукції надає покупцю протягом 3-х днів з моменту поставки податкові накладні складені в електронній формі за формою, визначеною чинною редакцією наказу Мінфіну № 1307 від 31.12.2015 з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом строку, визначеного чиною редакцією Податкового кодексу України. Податкова накладна повинна бути складена відповідно до видаткової накладної. Крім того, в податкових накладних зазначаються одиниці вимірювання та обліку товарів (послуг) відповідно до Класифікатора системи позначень одиниці вимірювання та обліку (КСПОВО). Одночасно з реєстрацією в ЄРПН, електронні податкові накладні, сформовані українською мовою в програмі "Соната", направляються на електронну адресу покупця із зазначенням коду товару УКТ ЗЕД та надаються розшифровки коду ТМЦ відповідно до класифікатора товарів. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. При складанні податкових накладних в реквізитах отримувача вказується номер філії 09. В реквізитах отримувача вказується назва отримувача (покупця) - ВП "Централізовані закупівлі" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Згідно з п. 7.4 Договору у випадку надання постачальником податкової накладної, що не була зареєстрована в ЄРПН відповідно до встановленого порядку, постачальник на вимогу покупця зобов`язаний сплатити штраф у розмірі, який відповідає сумі податку на додану вартість, на яку було видано таку податкову накладну.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.08.2022, а в частині оплати за поставлену продукцію - до повного розрахунку.

У Специфікації № 1, що є Додатком № 1 до Договору, визначено найменування товару, його технічні характеристики, кількість, загальну вартість, а також термін постачання.

19.10.2021 сторонами підписано видаткову накладну № 14, за якою відбулась поставка товару, обумовленого у Специфікації № 1.

Факт приймання-передачі продукції за Договором засвідчено Актом приймання-передачі товару № 21-062/1 від 29.10.2021, підписаним постачальником, вантажоодержувачем та покупцем. У цьому Акті зазначено про його підписання покупцем 28.07.2022.

19.10.2021 позивачем було складено податкову накладну № 1 на отримувача (покупця) ДП "НАЕК "Енергоатом" на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 816 000,00 грн, реєстрацію якої було зупинено.

У подальшому комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 6952054/43095745 від 23.06.2022 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 19.10.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд також встановив, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 160/11423/22 визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 6952054/43095745 від 23.06.2022 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 19.10.2021, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд", зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 19.10.2021, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд", датою її подання платником податку на реєстрацію.

Звертаючись до суду з первісним позовом, позивач зазначає, що на виконання своїх договірних зобов`язань він відвантажив відповідачу продукцію загальною вартістю 816000,00 грн, який останній прийняв, проте власні зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконав.

Відтак, з огляду на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, а також зважаючи на умови пункту 4.3 Договору ТОВ "Веста Протрейд" звернулося до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом" на свою користь 680000,00 грн заборгованості, 167960,00 грн інфляційних втрат та 22326,49 грн 3 % річних.

Заперечуючи проти задоволення первісного позову, ДП "НАЕК "Енергоатом" посилається на своє право закріплене у п. 4.4 Договору на притримання оплати до вирішення спірного питання та надання позивачем усіх необхідних документів, зокрема належним чином оформленої податкової накладної. Крім того, ДП "НАЕК "Енергоатом" вказує на неправильне визначення позивачем моменту, з якого настав строк оплати поставленої продукції - за доводами відповідача такий строк має обраховуватися з моменту підписання Акту приймання-передачі товару № 21-062/1 від 29.10.2021.

Вимоги зустрічного позову ДП "НАЕК "Енергоатом" мотивовані тим, що ТОВ "Веста Протрейд" порушило умови Договору, оскільки надана ним податкова накладна не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що позбавляє позивача права на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та є підставою для нарахування передбаченого пунктом 7.4 Договору штрафу в розмірі, який відповідає сумі податку на додану вартість.

Заперечуючи проти задоволення зустрічного позову ТОВ "Веста Протрейд" зазначає, що невиконання або неналежне виконання умов Договору щодо здійснення реєстрації податкової накладної не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки ТОВ "Веста Протрейд" товару за Договором вартістю 816 000,00 грн, про що свідчить наявна в матеріалах справи підписана та скріплена печатками обох сторін видаткова накладна № 14 від 19.10.2021.

Вказана видаткова накладна містить найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідає вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тому є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням погодженого сторонами в пункті 4.2 Договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача щодо оплати товару мало бути виконане протягом 45 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Суд встановив, що факт приймання-передачі продукції за Договором засвідчено Актом приймання-передачі товару № 21-062/1 від 29.10.2021, підписаним постачальником, вантажоодержувачем та покупцем. У цьому Акті зазначено про його підписання покупцем 28.07.2022.

Така затримка обумовлена тим, що в ДП "НАЕК "Енергоатом" було введено оновлену форму акту приймання-передачі, про що ТОВ "Веста Протрейд" було сповіщено листом №1655/43 від 22.02.2022.

У цьому контексті варто зазначити, що за загальним правилом первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

За приписом частини третьої статті 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Відтак наявне зволікання у підписанні акту приймання-передачі товару ставиться у провину покупцеві, у зв`язку з чим суд погоджується з доводами позивача за первісним позовом про те, що останнім днем строку виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" грошового зобов`язання з оплати товару, поставленого згідно з видатковою накладною № 14 від 19.10.2021, було 04.01.2022.

Водночас, за доводами відповідача за первісним позовом, він скористався своїм правом, передбаченим п. 4.4 Договору, на притримання оплати, посилаючись при цьому на невиконання позивачем обов`язку щодо реєстрації податкової накладної.

Статтею 235 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 910/8875/17 зазначено, що притримання оплати може відбуватися тоді, коли у покупця виник обов`язок зі здійснення такої оплати, однак він правомірно і свідомо утримується від виконання цього обов`язку з метою примушення контрагента до належного виконання господарського зобов`язання. Водночас положення статті 595 Цивільного кодексу України вимагають обов`язкового повідомлення контрагента за договором про застосування притримання як оперативно-господарської санкції.

З наведеним кореспондується право сторони, передбачене ч. 2 ст. 237 Господарського кодексу України, у разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Втім, матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача про застосування оперативно-господарської санкції у вигляді притримання оплати.

Зазначення ціни Договору з урахуванням ПДВ свідчить про обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну з метою отримання покупцем податкових вигод.

Так, платник податку - постачальник з настанням першої з умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено судом, позивачем за фактом відвантаження товару за спірною господарською операцією складено та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 1 від 19.10.2021, реєстрацію якої було зупинено, що вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції.

Таким чином, дії платника податків зі складення податкової накладної за фактом відвантаження товарів, підтвердженого виписаною видатковою накладною, відповідають вимогам статей 185, 187 Податкового кодексу України щодо визначення першої з подій, з настанням якої у постачальника виникає обов`язок скласти податкову накладну.

За приписами абзаців 2, 5, 6 та 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Враховуючи ту обставину, що податкова накладна була подана позивачем на реєстрацію в обумовлені Податковим кодексом України строки, а також те, що дата реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не залежить від волі позивача та була зупинена податковим органом, суд дійшов висновку, що позивачем було вчинено вичерпний перелік дій з метою реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Більше того, як встановлено судом, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 160/11423/22 зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 19.10.2021, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд", датою її подання платником податку на реєстрацію.

Суд зазначає, що невиконання контролюючим органом судового рішення, яке набрало законної сили, та відсутність факту реєстрації поданої позивачем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не можна ставити у провину позивачу.

При цьому, відповідно до абзаців 23, 25, 26 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Отже, навіть у випадку відмови постачальнику у реєстрації податкової накладної покупець має передбачену законодавством можливість здійснити заходи з метою недопущення негативних наслідків для своєї господарської діяльності у зв`язку з незарахуванням сплаченого ним податку на додану вартість за поставлений товар до податкового кредиту.

Більше того, за приписами абзаців 3, 4, 7 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, за яким обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків.

Тобто зупинення реєстрації податкової накладної, як і відсутність її реєстрації, жодним чином не нівелює обов`язок покупця зі сплати вартості поставленого товару саме у строк, обумовлений Договором, оскільки відсутність квитанції про реєстрацію податкової накладної та будь-яких інших документів не може вважатись відкладальною умовою та не звільняє покупця від обов`язку оплатити поставлений товар у визначений Договором строк.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, оскільки невиконання грошового зобов`язання ДП "НАЕК "Енергоатом" за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу ДП "НАЕК "Енергоатом" не надало, позовна вимога про стягнення з нього заборгованості в розмірі 680 000,00 грн визнається судом обґрунтованою.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Судом перевірено розрахунки інфляційних втрат і 3% річних та встановлено, що розмір 3% річних містить арифметичну помилку, у зв`язку з чим обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача є 3% річних в сумі 21 909,04 грн, у свою чергу розрахований позивачем розмір інфляційних втрат не перевищує розміру, розрахованого судом, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Щодо клопотання ДП "НАЕК "Енергоатом" про відстрочення виконання судового рішення на 1 рік суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставою для відстрочення, розстрочення виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу судового акту про надання відстрочення виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Суд звертає увагу, що ДП "НАЕК "Енергоатом" просить відстрочити виконання рішення у цій справі на 1 рік з дня його ухвалення, проте жодним чином не обґрунтовує запропонований строк та не надає жодних доказів на підтвердження того, що після спливу цього строку рішення суду буде ним виконано.

Твердження ДП "НАЕК "Енергоатом" про наявність заборгованості зі сторони його контрагентів не є тими обставинами, з якими приписи процесуального закону пов`язують можливість надання відстрочення виконання рішення суду, оскільки відповідно до чинного законодавства зобов`язання мають виконуватись належним чином; юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями; боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання.

Не є безумовною підставою для надання відстрочки у виконанні судового рішення і введення 24.02.2022 в Україні воєнного стану, оскільки ДП "НАЕК "Енергоатом" не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між введенням в Україні воєнного стану та неможливістю своєчасного виконання своїх договірних зобов`язань.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Отже, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення, суд зазначає, що надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів на тривалий період без дотримання балансу інтересів сторін порушує основи судового рішення, яке ухвалюється іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Суд відзначає, що при вирішенні питання про відстрочення виконання судового рішення необхідно враховувати не тільки фінансовий стан ДП "НАЕК "Енергоатом", а й позивача за первісним позовом.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін, оскільки довготривале невиконання рішення суду порушуватиме право позивача за первісним позовом на справедливий судовий розгляд, суд не вбачає правових підстав для відстрочення виконання судового рішення в цій справі.

Щодо вимог ДП "НАЕК "Енергоатом" за зустрічним позовом про стягнення з ТОВ "Веста Протрейд" штрафу в розмірі 136 000,00 грн за не здійснення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом частини другої статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною першою статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічні положення містяться в частинах першій та другій статті 623 Цивільного кодексу України.

Зазначення сторонами в Договорі обов`язку постачальника здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не призводить до зміни характеру відповідних правовідносин із податкових на господарські.

Відтак невиконання або неналежне виконання такої умови Договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання та не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у виді штрафної санкції.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.02.2019 у справі №913/272/18, від 02.05.2018 у справі №908/3565/16 та від 11.07.2019 у справі №908/2060/18.

Отже, за змістом статей 173, 174 Господарського кодексу України не здійснення реєстрації податкової накладної у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням відповідачем за зустрічним позовом установленого порядку здійснення господарської діяльності, оскільки такий обов`язок виникає у останнього на підставі податкового законодавства.

Відповідно до частини першої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Суд встановив, що ТОВ "Веста Протрейд" згідно з вимогами статті 201 Податкового кодексу України своєчасно склало та подало в електронному вигляді до ДПС України податкову накладну на поставлену продукцію, оскаржило рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкової накладної до ДПС України, а згодом і в судовому порядку, про що свідчить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №160/11423/22.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що ТОВ "Веста Протрейд" здійснило усі необхідні та можливі дії на виконання зобов`язання з надання належним чином складеної та зареєстрованої електронної податкової накладної в ЄРПН на поставлену за видатковою накладною № 14 від 19.10.2021 продукцію, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати про наявність вини ТОВ "Веста Протрейд" у порушенні пункту 7.4 Договору та, відповідно, відсутні підстави для притягнення відповідача за зустрічним позовом до відповідальності у вигляді сплати штрафу в розмірі суми податку на додану вартість, на яку було видано податкову накладну.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення зустрічного позову, в той же час вимоги за первісним позовом є частково обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення первісного позову та стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь ТОВ "Веста Протрейд" 680000,00 грн заборгованості, 167960,00 грн інфляційних втрат та 21909,04 грн 3% річних.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на ДП "НАЕК "Енергоатом" пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 13 048,04 грн. Решта сплаченого судового збору в розмірі 6,26 грн залишається за ТОВ "Веста Протрейд".

Судові витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову в розмірі 2 684,00 грн покладаються на ДП "НАЕК "Енергоатом".

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд" (Україна, 49089, м. Дніпро, вул. Новобудівельна, буд. 5А; ідентифікаційний код: 43095745) заборгованість в розмірі 680 000 (шістсот вісімдесят тисяч) грн 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 167 960 (сто шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 00 коп., 3% річних в розмірі 21 909 (двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`ять) грн 04 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 048 (тринадцять тисяч сорок вісім) грн 04 коп.

3. В іншій частині первісного позову відмовити.

4. Витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору в розмірі 6,26 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста Протрейд".

5. У задоволенні клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

6. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

7. Витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

8. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.06.2023

Суддя О.В. Нечай