УХВАЛА

м. Київ

29.05.2023Справа № 910/13232/20

За скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

до 1. Дочірнього підприємства "БЦТ"

2. Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупенія"

про визнання договорів недійсними

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бенчук О.О.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явився

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 (заявника) Кур`ята В.В.

від відповідача-3 не з`явився

від ВДВС не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/13232/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" до Дочірнього підприємства "БЦТ", Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупенія" про визнання договорів недійсними, а саме: договору купівлі-продажу від 13.02.2019, укладеного між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Дочірнім підприємством "БЦТ", а також договору № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладеного між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крупенія".

08.09.2021 до суду надійшла скарга Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 06.09.2021 на рішення державного виконавця.

У зв`язку з перебуванням матеріалів справи № 910/13232/20 у Північному апеляційному господарському суді ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 06.09.2021 на рішення державного виконавця до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва з суду вищої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2022, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022, відмовлено відповідачу-2 у задоволенні скарги на рішення державного виконавця.

Постановами Верховного Суду від 17.04.2023 у даній справі ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2022, а також постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали справи № 910/13232/20 передані для розгляду судді Удаловій О.Г.

Ухвалою суду від 15.05.2023 вказану скаргу прийнято до розгляду; розгляд скарги призначено на 15.05.2023 о 13:45 год.

15.05.2023 від органу виконання на виконання вимог ухвали суду надійшли матеріали виконавчого провадження № 64911535, а також письмові пояснення, в яких останній просить відмовити в задоволенні скарги.

Ухвалою суду від 15.05.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, розгляд скарги відкладено на 29.05.2023.

У судовому засіданні 29.05.2023 представник заявника (відповідача-2) вимоги скарги підтримав та просив скаргу задовольнити, представники позивача, відповідача-1, відповідача-3 та органу виконання в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали скарги, подані виконавцем документи матеріалів виконавчого провадження судом встановлено наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 134 ГПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин, суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження. Ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Ухвалою суду від 11.11.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом задоволено, а саме постановлено:

- вилучити в Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" договір купівлі-продажу від 13.02.2019, укладений між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Дочірнім підприємством "БЦТ" за результатами відкритих торгів ДП "Сетам", а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо; договір № 55/3-1 від 19.06.2017 про припинення зобов`язань переданням відступного, укладений між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крупенія", а також всі додатки, додаткові угоди, угоди про внесення змін тощо (п. 5 резолютивної частини ухвали).

- згідно з п. 6 резолютивної частини ухвали вилучення вказаних у пунктів 5 доказів доручено Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Також вказано, що боржником за п. 5 цієї ухвали є Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", а стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. 22.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64911535 щодо виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20.

Постановою вказаного державного виконавця від 18.08.2021 виконавче провадження № 64911535 з примусового виконання зазначеної ухвали було закінчено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 здійснювалося державним виконавцем у порядку, визначеному статтею 63 Закону.

АТ "Державний ощадний банк України" вважає вказану постанову від 18.08.2021 протиправною, оскільки вона винесена з грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за твердженнями скаржника, ухвала Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20 має виконуватися у порядку, визначеному ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює порядок виконання виконавчого документу щодо передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, а не у порядку, передбаченому ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», що регулює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Натомість, є істотна різниця у тому, чи виконуватиметься виконавчий документ у передбаченому ст. 60 чи ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» порядку, оскільки норми цих статей визначають різний порядок виконання виконавчого документа.

АТ "Ощадбанк" вказує, що він неодноразово повідомляв державного виконавця про те, що ухвала Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 № 910/13232/20 має виконуватися у порядку, передбаченому ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", а не ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", а також про відсутність у АТ "Ощадбанк" документів, які підлягають вилученню, передачі стягувачу відповідно до даного виконавчого документу. Проте, державний виконавець протиправно продовжував здійснювати виконавче провадження № 64911535 в порядку, визначеному ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", в результаті чого виніс оскаржувану постанову, протиправно керуючись вимогами п. 11 ст. 39 та ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

На переконання скаржника, державний виконавець повинен був встановити факт їх відсутності у порядку, передбаченому статтями 37, 60 Закону України "Про виконавче провадження", та повернути виконавчий документ стягувачу.

За змістом статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша цієї статті). Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Для застосування положень частини 1 статті 63 Закону обов`язковою є умова щодо зобов`язання судовим рішення саме боржника на вчинення певних дій або утримання від їх вчинення. Тобто, для застосування положень статті 63 Закону виконання судового рішення має бути нерозривно пов`язане з особою боржника та має унеможливлювати виконання цього рішення без його участі. Проте, судове рішення про передачу предметів (доказів) може бути виконано шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, зокрема передбачених статтею 60 Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі №910/7310/20.

Судове рішення про передачу предметів може бути виконано у порядку, передбаченому статтями 10 і 60 Закону, а також положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 10 Закону одним із заходів примусового виконання рішення є вилучення у боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

Частиною 1 статті 60 Закону визначено, що під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до пунктів 22-24 розділу VIII Інструкції в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений виконавцем строк за участю сторін виконавчого провадження. Виконавець у присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі, і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис. У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Отже, наведені вище положення Закону та Інструкції свідчать про те, що судове рішення про передачу предметів може бути виконано без участі боржника, зокрема, шляхом вилучення предмета, зазначеного у виконавчому документі.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 234 ГПК України у резолютивній частині ухвали зазначаються висновки суду.

Частиною 2 статті 134 ГПК України передбачено, що в ухвалі про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом зазначаються, зокрема, кому доручається вилучення.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 постановлено вилучити у відповідача-2 докази, а їх вилучення доручено саме Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

При цьому судом під час розгляду даної скарги встановлено, що ухвалою не було зобов`язано боржника - відповідача-2 особисто передати витребувані документи.

Враховуючи викладене, виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у виконавчому провадженні № 64911535 мало б здійснюватися державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальт Л.І. в порядку, визначеному статтею 60 Закону, а не статтею 63 Закону. Відтак, за наслідками виконання зазначеної ухвали, посадова особа органу ДВС мала б керуватися статтею 37 Закону, яка регулює порядок та підстави повернення виконавчого документа, а не статтею 39 Закону, яка визначає порядок та підстави закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про те, що постанова державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 18.08.2021 про закінчення виконавчого провадження № 64911535 прийнята з порушенням приписів Закону, а тому є неправомірною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення поданої відповідачем-2 скарги від 06.09.2021.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від 06.09.2021 на рішення державного виконавця від 18.08.2021 у справі № 910/13232/20 задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни від 18.08.2021 про закінчення виконавчого провадження № 64911535 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у справі № 910/13232/20.

3. Зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути порушення (поновити порушене право) у виконавчому провадженні № 64911535 шляхом дотримання вимог статей 37, 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено 09.06.2023.

Суддя О.Г. Удалова