ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. Справа № 916/2929/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський" (65006, м. Одеса, вул. Маловського, 10; ),

про визнання недійсним рішення.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Касьяненко Ю.Я., ордер серії ВН №1202015 від 02.11.2022;

від відповідача - керівник Панчишина С.Ю., адвокат Будилко Е.Д., ордер серії ВН №1211121 від 12.12.2022.

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський" про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ „Маловський", оформленим Протоколом № 1 від 26 січня 2019 року. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 18.11.2022 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2929/22. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 13.12.2022 об 11:20 год.

У підготовчому засіданні 13.12.2022 суд оголосив перерву до 11:00 год. 10.01.2023.

19 грудня 2022 року до суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказаного відзиву, відповідач зазначає, що рішення загальних зборів ОСББ «Маловський», оформлених протоколом №1 від 08.02.2014 був визначений порядок повідомлення співвласників ОСББ про проведення загальних зборів, що було пов`язано з необхідністю економії грошових коштів співвласників будинку. Також результати загальних зборів ОСББ від 26.01.2019 розміщались у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку, що підтверджується відповідним Актом від 10.02.2019 про оприлюднення оголошення по прийнятим рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Маловський» від 26.01.2019 року. Оскарженим рішенням загальних зборів були визначені та затверджені внески на управління багатоквартирним будинком (розміри внесків і платежів співвласників), які ґрунтувались на розрахунку тарифу на утримання будинку, виконаних асоціацією «Одеська житлова спілка». Ліквідаційна комісія має повноваження щодо управління справами ОСББ «Маловський» з дня її призначення та здійснює дієздатність юридичної особи через свій склад, відповідно має у т. ч. повноваження щодо скликання загальних зборів ОСББ. Твердження позивача про те, що протокол був підписаний особами, які не мали право його підписувати з урахуванням вищевикладеного є помилковою, оскільки загальні збори обрали голову та секретаря зборів, які і підписали Протокол та додатки до нього. Оголошення про прийняті рішення розміщались у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду будинку, що підтверджується відповідним Актом про оприлюднення оголошення по прийнятим рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Маловський» від 26.01.2019. Таким чином, позивач не довів порушення з боку відповідача приписів ст.6 Закону. Позивач не обґрунтував, які саме порушення ст. 28 ЗУ «Про ОСББ» здійснила ліквідаційна комісія ОСББ і як в даному випадку порушуються її права.

Відповідач вказує, що позивачка не обґрунтувала порушення своїх прав окремо за кожним, прийнятим рішенням порядку денного та не обґрунтувала, яким чином визнання недійсними рішень зборів ОСББ «Маловський» призведе до відновлення її прав. Спір у даній справі, фактично зводиться до незгоди позивача з тарифами, що дає змогу констатувати, що спір виник не у зв`язку з порушенням права позивачки на участь в загальних зборах ОСББ, а у зв`язку з незгодою взагалі сплачувати будь-які платежі, пов`язані з утриманням будинку.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач заявляє, що позовна заява подана позивачем з пропуском строку позовної давності. Рішення загальних зборів, які відбулись 26.01.2019 були оприлюднені 10.02.2019, що підтверджується відповідним Актом. Тобто саме з 10.02.2019 позивач міг довідатись про результати зборів безпосередньо з оголошення, яке було розміщено на вхідній двері під`їду будинку у якому вона мешкає зі своєю родиною. З урахування того, що позовна заява була подана позивачем до господарського суду 02.11.2022, строк для її вчасної подачі сплив.

Вказаний відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

30 грудня 2022 року до суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим та не може враховуватись при розгляді справи.

Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

09 січня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач вказує, що висновок позивача про нібито необґрунтоване посилання відповідача на норми ЗУ „Про ОСББ", які регулюють діяльність ОСББ, коли ОСББ припинило свою діяльність є помилковим.

Вказане заперечення відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.01.2023 закрито підготовче провадження у справі № 916/2929/22, призначено справу до судового розгляду по суті на 31.01.2023 о 14:10 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 31.01.2023 о 14:10 год.

10 січня 2023 року до суду від позивача у справі надійшли письмові пояснення.

Вказані пояснення позивача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

30 січня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшли письмові пояснення.

Вказані пояснення відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судову засіданні 31.01.2023 суд оголосив перерву у засіданні суду до 12:40 год. 28.02.2023.

У судову засіданні 28.02.2023 суд оголосив перерву у засіданні суду 10:00 год. 04.04.2023.

4 квітня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про повернення справи на стадію підготовчого провадження, оголошення розгляду справи у закритому судовому засіданні та поновлення строку для надання додаткових доказів.

У судовому засіданні 04.04.2023 суд відмовив відповідачу у задоволенні вказаного клопотання, оскільки у підготовчому засіданні 10.01.2023 представник відповідача повідомив суд, що він повідомив суд про всі обставини справи, які йому відомі, а також надав усі докази на які він посилається у заявах по суті справи. Таким чином, вказане клопотання відповідача суд вважає безпідставним і необґрунтованим.

У судову засіданні 04.04.2023 суд оголосив перерву у засіданні суду до 16:00 год. 25.04.2023.

24 квітня 2023 року до суду від відповідача у справі надійшли додаткові пояснення.

Вказані додаткові пояснення відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 25.04.2023 суд відклав розгляд справи на 23.05.2023 о 15:50 год.

Представник позивача у судовому засіданні 23.05.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.05.2023 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, заперечених та поясненнях.

У судовому засіданні 23.05.2023 після повернення з нарадчої кімнати судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представників сторін про орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

В С Т А Н О В И В :

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (надалі - позивач).

26 листопада 2008 року у будинку по АДРЕСА_1 було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „МАЛОВСЬКИЙ" (надалі - відповідач, ОСББ «Маловський» або ОСББ).

Позивач зазначає, що позову є доведення безпідставності, протиправності та протизаконності прийняття рішення про загальні збори мешканців будинку по АДРЕСА_1 та оформлення документу (протоколу), що протирічить нормам законодавства, типовому зразку Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку; систематизація нормативних документів, які регулюють діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „МАЛОВСЬКИЙ"; визначення керуючих органів ОСББ „Маловський" на дату розгляду справи; наявність прав та обов`язків керуючих органів Об`єднання щодо мешканців багатоповерхового будинку; визначення наявності прав ліквідаційної комісії ОСББ „Маловський" щодо скликання та проведення загальних зборів об`єднання співвласників будинку та підписання Протоколу; межі діяльності ліквідаційної комісії відповідача відносно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 № 15276520/12; правові наслідки прийняття.

Також позивач зазначає, що жодного разу - ні при проведені загальних зборів у 2017 році ні в 2019 році належним чином він не був повідомлений про будь-які збори співвласників, відповідно до законодавства; жодного разу жодний протокол не було оприлюднено та розміщено ні в місцях загального користування, ні надано мешканцям для ознайомлення, ні розміщено в загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду; процедура повідомлення в порядку ст. 10 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (надалі - ЗУ „Про ОСББ"), порядок затвердження тарифу внесків на управління багатоквартирним будинком, порядку збільшення тарифів в фонди будинку відповідно до законодавства не відбувалася; не зрозуміло проведені розрахунки голосів присутніх на зборах відносно площі квартир в будинку; в порушення: ст. 6 ЗУ „Про ОСББ" - збори проводились особами, які не мали повноважень здійснювати будь-які дії щодо підготовки документів до зборів, а тому порушена процедура підготовки до проведення загальних зборів, відсутні документи щодо кількісного складу власників будинку, не робилися розрахунки щодо кількості власників квартир, що приймали участь у голосуванні, протокол був підписаний особами, які не мали право його підписувати, результати голосування не оприлюднювались; ст. 7 ЗУ „Про ОСББ" - відсутній статут ОСББ „Маловський"; ст. 10 ЗУ „Про ОСББ" - в ОСББ „Маловський" взагалі правління, ревізійна комісія та будь-які керівні органи, що мають право, повноваження та можуть Ініціювати проведення загальних зборів об`єднання; ст. 12 ЗУ „Про ОСББ" - фактично управлінням об`єднання займається ліквідаційна комісія, що протирічить вимогам закону; ст. 21 ЗУ „Про ОСББ" - порушено норми закону, в якому сказано, що порядок оплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання; ст. 28 ЗУ „Про ОСББ" - після прийняття рішення про припинення юридичної особи ОСББ „Маловський" 20.09.2012 до теперішнього часу ліквідаційна комісія так й не закінчила процедуру ліквідації об`єднання та на протязі 10 років керує діяльністю ОСББ, незаконно підписуючи договори, незаконно стягуючи з мешканців будинку тариф на утримання будинку та прибудинкової території; ст.ст. 105, 110, 111 Цивільного кодексу України щодо початку, перебігу та закінченню проведення ліквідаційної процедури припинення юридичної особи; Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 23.08.2015 №203 - не дотримання форми та змісту Протоколу.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання недійсними рішень загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Маловський", оформлених протоколом № 1 від 26 січня 2019 року.

Враховуючи практику Верховного Суду, суд відзначає, що при розгляді подібних спорів, суд касаційної інстанції відзначав, що встановлення окремих порушень під час скликання та проведення загальних зборів учасників юридичних осіб не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів. Так, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів (постанова Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 910/15071/20).

Також, суд касаційної інстанції наголошував, що діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на утримання та використання спільного майна співвласників, забезпечення і захисту їх прав та обов`язків. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Таким чином, за таких умов важливим є також врахування принципу пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні справами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, були присутні на загальних зборах, інтересами позивача та досягненням основної мети діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 918/964/20).

Відповідно до змісту частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі - ЗУ „Про ОСББ" в редакції від 19.07.2017).

За змістом статті 1 ЗУ „Про ОСББ" - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч. 1 статті 4 ЗУ „Про ОСББ", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За визначенням, наведеним у статті 1 ЗУ „Про ОСББ", співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Як зазначено в статті 14 ЗУ „Про ОСББ", співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Згідно ч. 1-13 ст. 10 ЗУ „Про ОСББ", органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Суд звертає увагу позивача, що загальними зборами ОСББ «Маловський» був визначений порядок повідомлення співвласників про проведення загальних зборів, що було пов`язано з необхідністю економії грошових коштів співвласників будинку. Зокрема, рішенням загальних зборів ОСББ «Маловський», оформлених протоколом №1 від 08.02.2014 (т. 1, а.с. 74), за четвертим питаннями порядку денного було прийнято рішення про сповіщення щодо призначення загальних зборів співвласників будинку членів ОСББ «Маловський» шляхом розміщення оголошень на дошках оголошень, на вхідних дверях парадних, сповіщення за телефонам та поміщенням у поштові скриньки.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, визначеної у її Постанові від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20 волевиявлення зборів співвласників багатоквартирного будинку не може спростовуватися, оскільки загальні збори - це збори співвласників, до повноважень яких законодавцем віднесено прийняття усіх рішень з питань управління багатоквартирним будинком. Вирішення спору, залежить від того, скільки голосів співвласників віддано за рішення та чи відповідає така кількість вимогам, установленим статтею 10 ЗУ „Про ОСББ".

Підтвердженням розміщення оголошень на дошках оголошень є Акт від 11.01.2019 про оприлюднення оголошення про проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Маловський» (т. 1, а.с. 77), яким зафіксовано, що на підставі рішення ліквідкомісії про скликання загальних зборів співвласників будинку по АДРЕСА_1 були підготовлені та 11.01.2019 розклеєні оголошення про проведення загальних зборів 26.01.2019, на першому поверсі парадних № 1 та № 2, на дошках оголошень, на вхідних дверях парадних, частину мешканців будинку повідомлено особисто за телефоном та шляхом вкладення оголошень в поштові скриньки, з зазначеною інформацією. Дата проведення 26.01.2019, час проведення: з 12-00 по 14.00; порядок денний, ініціатор зборів.

Таким чином, про скликання загальних зборів, призначених на 26.01.2019, відповідачем належним чином було повідомлено позивача, тобто у спосіб визначений рішенням загальних зборів ОСББ «Маловський» від №1 від 08.02.2014.

Крім того, прибуття співвласників будинку на збори 26.01.2019, їх голосування, є свідченням того, що співвласники будинку були обізнані (повідомлені) про збори, самі збори відбулись, на них були прийняті відповідні рішення більшістю голосів.

Доказів того, що позивача не було допущено до участі у загальних зборах до матеріалів справи не надано.

Отже, позивачем не було доведено обставин недотримання відповідачем порядку (способу) повідомлення позивача про проведення загальних зборів.

Таким чином, ініціатор загальних зборів дотримався встановленого рішенням загальних зборів ОСББ порядку та способу повідомлення позивача про призначення загальних зборів ОСББ та такий спосіб повідомлення позивача не є порушенням його прав, та вказане не може бути підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржуване рішення зборів не було оприлюднено та розміщено не в місцях загального користування, не надано мешканцям для ознайомлення, не розміщено в загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду, як це передбачає ст. 10 ЗУ „Про ОСББ", суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що результати проведених загальних зборів ОСББ від 26.01.2019 розміщались у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку, що підтверджується відповідним Актом від 10.02.2019 про оприлюднення оголошення по прийнятим рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Маловський» від 26.01.2019 (т. 1, а.с. 78).

Згідно приписів частин 6, 7 ст. 10 ЗУ „Про ОСББ" рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії.

Право співвласника знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки визначені статтею 14 ЗУ „Про ОСББ".

Отже, позивач в даному випадку не довів, що він, або його представник звертались до уповноважених осіб ОСББ з проханням ознайомлення з протоколом загальних зборів ОСББ від 26.01.2019 з метою здійснення виписки з цього протоколу.

До того ж загальними зборами ОСББ не приймались рішення в порядку, визначеному ст. 10 ЗУ „Про ОСББ" про можливість/необхідність надання співвласникам під розписку або шляхом направлення поштою (рекомендованим листом) рішення загальних зборів.

Таким чином, твердження позивача про не оприлюднення оскаржуваного рішення зборів ОСББ в місцях загального користування, не ґрунтується на нормах діючого законодавства, оскільки законом передбачено оприлюднення рішення загальних зборів, яке у вигляді оголошення за результатом голосування за порядком денним зборів було розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку, а посилання позивача про ненадання йому протоколу загальних зборів є недоведеною обставиною його безпосереднього звернення до уповноважених осіб ОСББ про ознайомлення з протоколом з метою здійснення з нього виписки та відмови йому в цьому.

Щодо тверджень позивача, що йому не зрозуміло, як були проведені розрахунки голосів присутніх на зборах учасників ОСББ, суд зазначає наступне.

Так рішенням загальних зборів ОСББ «Маловський», оформлених протоколом № 1 від 08.02.2014, за першим питаннями порядку денного було прийнято рішення в подальшому на всіх загальних зборах, які будуть проводитися ОСББ «Маловський» враховувати 1 квартира - 1 голос без урахування площі та кількості проживаючих у приміщенні співвласників членів ОСББ «Маловський».

Станом на 08.02.2014 Статут у ОСББ «Маловський» відсутній, так як рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2011 у справі № 2-291/11 він був визнаний недійним. Після чого нова редакція статуту ОСББ не приймалась, оскільки з 01.10.2012 ОСББ знаходиться у стані припинення до зведення та затвердження ліквідаційного балансу (Ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 року №523/6265/13-ц).

ОСББ «Маловський» перебуваючи у ліквідаційній процедурі здійснювало свою діяльність на саме підставі ЗУ „Про ОСББ".

Оскільки загальні збори є вищим органом управління, відповідно саме загальні збори співвласників будинку мають право приймати будь-яке рішення, що стосується діяльності об`єднання.

Отже, рішення загальних зборів ОСББ «Маловський», оформлені протоколом №1 від 08.02.2014 повинно виконуватись співвласниками будинку навіть за відсутності статуту ОСББ і саме цим рішенням був визначений порядок підрахунку голосів на подальших зборах, які будуть проводитись співвласниками будинку.

Матеріали справи свідчать, що рішення ОСББ №1 від 08.02.2014 не оскаржувалось, прийнятий на ньому порядок голосування співвласниками будинку на наступних зборах не переглядався.

З викладеного слідує, що ще 08.02.2014 учасники ОСББ погодили порядок обрахунку голосів при голосуванні на наступних зборах.

Крім того, в протоколі № 1 від 26.01.2019 загальних зборів ОСББ зазначено про загальну кількість співвласників жилих та не жилих приміщень - 85 та про 8 користувачів жилих та не жилих приміщень, які не мають вирішального голосу.

У загальних зборах 26.01.2019 за визначеним порядком денним у голосуванні приймали участь 65 голосів (кворум для прийняття рішень наявний).

При цьому по всім питанням порядку денного «за» проголосував 61 голос, «проти» - 4 голоси, що в процентному відношенні «за» становить майже 70%.

Відповідно до ч. 14 ст. 10 Закону про ОСББ за відсутністю статуту рішення є прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість голосів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що на зборах ОСББ 26.01.2019 був наявний кворум та рішення були прийнятті більшістю голосів.

Щодо тверджень позивача про те, що порядок затвердження тарифу внесків на управління багатоквартирним будинком, порядку збільшення тарифів в фонди будинку відповідно до законодавства не відбувалось, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 9 ст. 10 ЗУ „Про ОСББ" до виключної компетенції загальних зборів співвласників у тому числі відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Матеріали справи свідчать, що оскаржуваним рішенням загальних зборів ОСББ були визначені та затверджені внески на управління багатоквартирним будинком (розміри внесків і платежів співвласників), які ґрунтувались на розрахунку тарифу на утримання будинку, виконаних асоціацією «Одеська житлова спілка».

Таким чином, загальними зборами було прийнято рішення про визначення та затвердження розмірів внесків і платежів співвласників, що спростовує посилання позивача та не є підставою для визнання недійсним зазначеного рішення.

Також щодо тверджень позивача про те, що збори ОСББ 26.01.2019 проводились особами, які не мали повноважень здійснювати будь-які дії щодо підготовки документів до зборів, а тому порушена процедура підготовки до проведення загальних зборів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 10 ЗУ „Про ОСББ", загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ „Про ОСББ", органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 у справі № 1527/6520/12 припинено юридичну особу - ОСББ «Маловський», що не пов`язано з банкрутством юридичної особи, та призначено ліквідаційну комісію, встановлено строк роботи ліквідаційної комісії.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 у справі № 523/6265/13-ц змінено голову ліквідаційної комісії та продовжено строк роботи ліквідаційної комісії.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2014 у справі № 523/6265/13-ц продовжено ліквідаційну процедуру з припинення ОСББ «Маловський» до зведення та затвердження ліквідаційного балансу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.07.2016 у справі № 523/6265/13-ц замінено ліквідатора голову ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» Ананьева С.П. на голову ліквідаційної комісії ОСББ «Маловський» Панчишину С.Ю.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Панчишина С. Ю. є головою комісії з припинення або ліквідатор ОСББ «Маловський».

Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Отже, ліквідаційна комісія має повноваження щодо управління справами ОСББ «Маловський» з дня її призначення та здійснює дієздатність юридичної особи через свій склад, відповідно має у т. ч. повноваження щодо скликання загальних зборів ОСББ.

Разом з тим, склад комісії складається із трьох співвласників будинку (членів ОСББ «Маловський»), які так саме мали право ініціювати проведення загальних зборів ОСББ.

За таких обставин посилання позивача на те, що збори проводились особами, які не мали повноважень здійснювати будь-які дії щодо підготовки документів до зборів, а тому порушена процедура підготовки до проведення загальних зборів є помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Крім того, твердження позивача про те, що оскаржуване рішення було підписане особами, які не мали право його підписувати, є помилковими, оскільки загальні збори ОСББ обрали голову та секретаря зборів, які і підписали Протокол та додатки до нього.

Враховуючи усе вищевикладене, порушень вимог закону при процедурі скликання та проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Маловський», які відбулись 26.01.2019, а також порушень під час голосування та прийняття рішень судом не встановлено.

За вищевикладених обставин, а також з огляду на принцип пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами співвласників багатоквартирного будинку, які реалізують свої права на участь в управлінні справами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, інтересами позивача та досягненням основної мети діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, оскільки за результатами розгляду справи факт порушення прав позивача не встановлено, суд вважає, що у позові позивачу слід відмовити.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтями 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (стаття 261 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р.).

Виходячи із зазначеного та з огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заява відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності судом не розглядається.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 02 червня 2023 р.

Суддя Нікітенко С.В.