ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 Справа № 914/659/23

За позовом: Приватного підприємства «БКФ Осанна», с.Віта-Поштова,

до відповідача: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м.Львів,

про: стягнення заборгованості 1 564 386,95 грн.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Г.Гелеш

Представники сторін:

Від позивача: Ю.Івашків представник,

Від відповідача: не з`явився.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «БКФ Осанна» до Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості 1 564 386,95 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 21.03.2023. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 16.05.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 30.05.2023. У судовому засіданні 30.05.2023 оголошувалася перерва до 06.06.2023.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 06.06.2023 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем не оплачено повну вартість отриманого товару (відсіву фракції 0-5 мм) на підставі укладеного договору закупівлі №20/01 від 20.01.2022 після його прийняття, на підставі чого утворилася заборгованість в розмірі 1351908,85 грн. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 212478,10 грн інфляційних втрат.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 3938,53грн сплачений судовий збір;

· 30000,00 грн витрати на правову допомогу.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 06.06.2023 не з`явився, у відзиві на позов (вх.№6854/23 від 20.03.2023) проти позову повністю заперечив з таких підстав:

· Позивачем не подано доказів виконання договору поставки, а тому відповідач не прострочив виконання грошового зобов`язання, що означає безпідставність нарахування до стягнення з Облавтодору 3% річних, пені, штрафних санкцій та інфляційних втрат;

· Заявлені витрати на правову допомого штучно завищені і не відповідають фактично виконаній роботі.

У відповіді на відзив (вх.№11535/23 від 09.05.2023) позивач заперечив проти аргументів відповідача.

05.06.2023 позивачем долучено до матеріалів справи копії податкових накладних, що підтверджують спірну поставку товару відповідачу.

Обставини справи.

20 січня 2022 року між ПП «БКФ «Осанна» і ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» було укладено договір закупівлі №20/01.

Відповідно до умов договору закупівлі № 20/01 ПП «БКФ Осанна» (Постачальник) зобов`язалось поставити ДП «Львівський облавтодор» (Покупцю) Товар, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити такий Товар.

За умовами п. 4.1. Договору розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом оплати Покупцем рахунку Постачальника за умовами отримання від нього всіх документів, зазначених у п. 4.2. Договору

Відповідно до п. 4.2. Договору рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат або протокол випробувань, або паспорт якості тощо), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який безпосередньо отримав партію Товару, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки.

Відповідно до п.4.3. Договору Покупець зобов`язався розраховуватись з Постачальником за отриманий Товар протягом 90 календарних днів з моменту отримання від Постачальника документів зазначених в п. 4.1 та 4.2. цього Договору.

Абзацом 2 пункту 5.3. Договору визначено, що обов`язок з поставки с виконаним в момент передачі Товару та надання документів, зазначених в п. 4.2. Договору.

Після передачі товару та виконання обов`язку з поставки уповноважена Покупцем особа підписує видаткові накладні на отриманий товар та передає їх Постачальнику.

У період січень-лютий 2022 позивач продав відповідачу товар на загальну суму 1551908,85 грн.

Поставка товару підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та відповідними податковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач 26.05.2022 частково оплатив одержаний товар на суму 200000,00 грн, що підтверджується відповідною банківською випискою.

Неоплаченою залишається вартість одержаного відповідачем товару на суму 1351908,85 грн.

Станом на дату винесення рішення заборгованість відповідачем не оплачена.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

За своєю правовою природою відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами з приводу поставки на підставі укладеного договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджується факт одержання товару відповідачем від позивачем, часткова його оплата, проте доказів повної оплати товару відповідач не надав. Отже, заявлена до стягнення сума основного боргу в розмірі 1351908,85 грн за одержаний, проте неоплачений товар є правомірною до стягнення з відповідача.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Здійснивши перерахунок суми інфляційних втрат за визначений позивачем період, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача 203965,90 інфляційних втрат.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за їх безпідставністю.

Щодо аргументів відповідача, наведених у відзиві на позов, то суд оцінює їх критично та звертає увагу відповідача, що ПП «БКФ «Осанна» не заявляло до стягнення з відповідача 3% річних, пеню чи інші види штрафних санкцій, а лише інфляційні втрати, які за своєю правовою природою не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Щодо відсутності підтверджуючих доказів поставки товару відповідачеві, то такими доказами одержання товару є: відповідні відмітки про одержання товару одержувачем (Філія «Дрогобицький райавтодор» та Філія «Турківська ДЕД») уповноваженими особами у графі «отримав» видаткових накладних, долучених до матеріалів справи та відповідні відтиски печаток на них, а також на товарно-транспортних накладних.

Суд брав до уваги і копії податкових накладних та квитанцій до них про реєстрацію податкового зобов`язання за спірними поставкими.

Умовами абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (абзац 1 пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Перед початком судових дебатів представник позивача повідомив про намір подати заяву про докази понесення витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В.Великого, 54, ідентифікаційний код 31978981) на користь Приватного підприємства «БКФ Осанна» (адреса: 08170, Києво-Святошинський р-н, с.Віта-Поштова, вул.Набережна, 33, ідентифікаційний код 36338,85 грн основного боргу, 203965,90 інфляційних втрат, 23338,12 грн понесених витрат на сплату судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 07.06.2023.

Суддя Козак І.Б.