СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Харків Справа № 922/2288/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Пуль О.А.

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (вх.№675 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Рильовою В.В., повне рішення складено 02.03.2023) та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2023 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Рильовою В.В., повне додаткове рішення складено 15.03.2023) у справі № 922/2288/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Овіс Трейд", м.Харків,

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, м.Харків,

про стягнення 11 369 449,36 грн,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Овіс Трейд" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків суми боргу за фактично спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу № 91 від 24 березня 2021 року в розмірі 9 803 914,97 грн, інфляційних збитків в розмірі 1 398 450,93 грн та трьох відсотків річних в розмірі 167 083,46 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2288/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Овіс Трейд" задоволено частково.

Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овіс Трейд" три відсотки річних в розмірі 167 083,46 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 397 672,95 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 23 471,34 грн.

Провадження у справі № 922/2288/22 в частині стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків суми основного боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу № 91 в розмірі 9 803 914,97 грн - закрито.

В задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 777,98 грн - відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Овіс Трейд" в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 167 083,46 грн та інфляційних втрат в розмірі 1 397 672,95 грн. В задоволенні позову в частині стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків інфляційних втрат в розмірі 777,98 грн суд відмовив у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань. Вирішуючи заявлене відповідачем у відзиві на позов клопотання про зменшення штрафних санкцій на 90%, суд зазначив, що відповідні нарахування не підлягають зменшенню на підставі статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України, оскільки інфляційні втрати та 3% річних за своєю правовою природою не мають характеру штрафних санкцій (не є неустойкою), а є передбаченим законом способом захисту майнового права та інтересу кредитора, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат останнього від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення інфляційних втрат та 3% річних. Провадження у справі № 922/2288/22 в частині стягнення з відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків суми основного боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу № 91 в розмірі 9 803 914,97 грн закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 13.03.2023 у справі №922/2288/22 стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овіс Трейд" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 995,50 грн. У відшкодуванні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Як зазначено у додатковому рішенні, враховуючи часткове задоволення позовних вимог ТОВ "Овіс Трейд" у справі № 922/2288/22, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків пропорційно до суми задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овіс Трейд" у розмірі 8 995,50 грн.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків з рішенням та додатковим рішенням Господарського суду Харківської області не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2023 у справі №922/2288/22, та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити; долучити до матеріалів справи докази оплати заборгованості за договором №91 від 24.03.2021 та копію договору №483 від 02.12.2022.

До апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків також додано копії: платіжного доручення №53 від 03.02.2022 на суму 8 000 000,00 грн, платіжного доручення №71 від 16.02.2022 на суму 4 992 783,00 грн, платіжного доручення №112 від 21.06.2022 на суму 1 076 259,14 грн, платіжного доручення №25 від 03.02.2022 на суму 763 957,86 грн, договору про постачання електричної енергії споживачу №483 від 02.12.2022, акту про використану електричну енергію №1 від 12.12.2022.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що КЕВ м.Харків є неприбутковою установою, тобто утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету. Всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи, для чого складається кошторис, в який вносяться всі статті витрат. Відповідно до ст.19 Закону України "Про Збройні Сили України" фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків фінансується виключно з Держбюджету. Стаття 51 Бюджетного кодексу зазначає, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Овіс трейд" та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків 24.03.2021 було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 91. У подальшому між сторонами було укладено декілька додаткових угод до договору. Так, п.1 додаткової угоди №11 до договору сторони погодили, що ціна договору за період з 01.01.2022 по 31.03.2022 (включно), згідно з обсягами державного бюджетного фінансування становить 14 834 281,48 грн за рахунок: бюджетних коштів -14 833 000,00 грн, відшкодування від суб`єктів господарювання - 1281,48 грн. Платіжними дорученнями: №53 від 03.02.2022 сплачено суму 8 000 000,00 грн, №71 від 16.02.2022 сплачено суму 4 992 783,00 грн, №112 від 21.06.2022 сплачено суму 1 076 259,14 грн, №25 від 03.02.2022 сплачено суму 763 957,86 грн. Загальна сума сплаченої заборгованості складає 14 833 000,00 грн. Отже, як зазначає відповідач, договір про постачання електричної енергії споживачу №91 від 24.03.2021 відповідачем виконано в повному обсязі.

Вказує, що 02.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Овіс трейд" та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків було укладено договір №483, строк постачання електричної енергії за яким з 26.01.2022 по 15.02.2022. 14.12.2022 КЕВ м.Харків за платіжним дорученням №1035 від 14.12.2022 здійснив оплату за вказаним договором, призначення платежу за яким: "опл. за постачання електр енергії за період з 26.01.2022 по 15.02.2022; акт №1 від 12.12.22, дог. №483 від 02.12.22". Судом не враховано, що сплата за постачання електричної енергії за платіжним дорученням №1035 від 14.12.2022 відбулась за договором №483 від 02.12.2022, хоча копія платіжного доручення була оглянута судом та долучена до матеріалів справи. Позивач вводив суд в оману з метою збагачення за рахунок державного бюджету в особі Міністерства оборони України, не зазначаючи, що між сторонами існує інший договір.

18.05.2023 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5591), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що договір № 483 від 02.12.2022 та акт виконаних робіт від 02.12.2022, копії яких відповідач просить долучити до матеріалів справи та на підставі яких вибудовує свою правову позицію, заперечуючи проти позовних вимог позивача, позивач бачить вперше, ніяких таких документів директор ТОВ «Овіс трейд» не підписував та й не міг цього зробити, тому що з 01 грудня 2022 року знаходився у відрядженні. Звертає увагу суду, що позивачем позов до Господарського суду Харківської області було подано 21.11.2022. Договір та акт, які відповідач додає до апеляційної скарги, датовані 02 грудня 2022 року, тобто вже після подачі позову до суду позивачем та після відкриття провадження у справі № 922/2288/22. На момент подачі позову у відповідача існувала заборгованість за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії споживачу № 91 від 24 березня 2021 року. Станом на 02 квітня 2022 року борг відповідача за електричну енергію перед позивачем за вказаним договором складав - 6 339 407,4 грн. Позивач навіть не вираховуючи точну суму заборгованості, враховуючи всі попередні поставки електричної енергії та платежі, розрахував три відсотки річних та інфляційні збитки, застосовуючи виключно заборгованість за січень 2022 року та за лютий 2022 року. Судом першої інстанції правильність розрахунку було перевірено, а відповідачем не було надано альтернативного розрахунку та не заперечувався розрахунок наданий позивачем. Також просить покласти витрати на правничу допомогу в сумі 100 000,00 грн на відповідача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для здійснення розгляду судової справи №922/2288/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О.

06.06.2023 до суду від відповідача надійшла заява (вх.№6458) в якій останній зазначає, що згідно спільної директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.03.2023 №Д-321/33/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2023 році" Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків з 01.06.2023 переформовано у Харківське квартирно-експлуатаційне управління, в зв`язку з чим просить замінити відповідача на Харківське квартирно-експлуатаційне управління.

Колегія суддів, розглянувши заяву відповідача (вх.№6458 від 06.06.2023), зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Зі змісту наказу Міністерства оборони України №1 від 01.06.2023 вбачається, що на підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.03.2023 №Д-321/33/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2023 році", з 01.06.2023 вважати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків переформованим у Харківське квартирно-експлуатаційне управління.

Відповідно до п.3 наказу командувача Сил логістики Збройних Сил України №195 від 26.05.2023 наказано вважати такими, що втратили чинність Положення про квартирно-експлуатаційні відділи міст Одеса, Миколаїв, Дніпро, Харків та Новоград-Волинську квартирно експлуатаційну частину (району), затверджені наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України від 09.09.2022 №242.

Як вбачається із відомостей ЄДРПОУ, станом на 02.06.2023 Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків () змінило назву на Харківське квартирно-експлуатаційне управління ( ). Ідентифікаційний код юридичної особи не змінився.

У даному випадку заміна особи у відносинах, щодо яких виник спір, не відбулася. Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе змінити найменування відповідача з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків на Харківське квартирно-експлуатаційне управління.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання про долучення нових доказів, доданих до апеляційної скарги до матеріалів справи. Проти долучення до матеріалів справи документів, наданих позивачем заперечував.

Представник позивача у судовому засіданні проти долучення нових доказів, наданих відповідачем до апеляційної скарги заперечував. Просив долучити документи надані ним до відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача та відповідача про долучення до матеріалів справи нових доказів, зазначає наступне.

За приписами ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Разом з цим, виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання, відповідач посилається на те, що при проведенні службового розслідування встановлено, що юрисконсультом не проаналізовано судову справу у відповідності до Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України, що затверджена наказом Міністерства оборони України №744 від 30.12.2016, не додані документи виконання КЕВ м.Харків договірних зобов`язань, не зазначено та не долучено до матеріалів справи копію договору від 02.12.2022 №483, предметом якого було постачання електричної енергії з 26.01.2022 по 15.02.2022. У зв`язку зі звільненням представника притягнення до дисциплінарної відповідальності до нього не застосовується.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву (вх№17354 від 29.12.2022), зі змісту якого вбачається, що невиконання відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги сталося внаслідок недостатності бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Для сплати заборгованості за попередній період (сплата штрафних санкцій) у КЕВ м.Харків відсутнє відповідне фінансування. Відзив підписаний тво начальника КЕВ м.Харків Артемом Бірюцьким.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено винятковості випадку для прийняття доказів судом апеляційної інстанції та не надано доказів неможливості подання їх до суду першої інстанції, в зв`язку з чим не приймає до розгляду нові докази, надані відповідачем до апеляційної скарги.

Колегія суддів розглянувши клопотання позивача про долучення до матеріалів справи нових документів, відмовляє у його задоволенні, з огляду на те, що позивачем взагалі не обґрунтовано належними доказами неможливість подання даних документів до суду першої інстанції.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд у її задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Овіс трейд" є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії № 2270 від 05 листопада 2019 року.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято Постанову від 14 березня 2018 року № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", відповідно до пункту 2 якої укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Постачальник розміщує договір постачання електричної енергії споживачу на своєму офіційному веб-сайті. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Згідно із заявою-приєднання між Товариством з обмеженою відповідальністю "Овіс трейд" (учасник) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (замовник) 24 березня 2021 року було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 91.

За даними, що зазначені в заяві-приєднання у відповідача (замовника) укладено два договори на розподіл електричної енергії з АТ "Харківобленерго" та АТ "Укрзалізниця".

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору учасник постачає електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - електрична енергія (постачання електричної енергії), як різновид товару для забезпечення потреб замовника, а замовник оплачує учаснику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Учасник постачає електричну енергію замовнику відповідно до додатку № 2 "Комерційна пропозиція" та додатку № 3 "Відомості фізичних величин електроенергії на 2021р.", які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна електричної енергії має зазначатися учасником у рахунках та акті про використану електричну енергію за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно з п.4.1. договору розрахунки замовника за електричну енергію здійснюються на підставі виставленого учасником рахунка та акта про використану електричну енергію протягом 60 календарних днів з моменту його підписання сторонами.

За змістом п.11.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2021 (включно), а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Дія цього договору відповідно до вимог ч.6 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п.12.1 договору).

В подальшому між сторонами було укладено декілька додаткових угод до договору.

Так, 23.12.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №9, відповідно до якої сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2022 року (п.1 додаткової угоди №9).

Пунктом 2 додаткової угоди №9 визначено, що ця додаткова угода набирає чинності з дати її підписання сторонами. Дія цієї додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами з 01.01.2022 по 31.03.2022.

02.02.2022 між сторонами укладено додаткову угоду №11 до договору, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди п.3.2 договору доповнити новим абзацом у наступній редакції: "Ціна договору на період з 01.01.2022 по 31.03.2022 (включно), згідно з обсягом державного бюджетного фінансування становить 14 834 281,48 грн, у тому числі ПДВ - 2 472 380,25 грн, в т.ч. за рахунок:

-бюджетних коштів - 14 833 000,00 грн (з ПДВ),

-відшкодування від суб`єктів господарювання - 1281,48 грн (з ПДВ).

Джерело фінансування - бюджетні кошти та відшкодування від суб`єктів господарювання".

Відповідно до п.4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За змістом пунктів 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п.11 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

За вимогами пункту 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Як зазначає позивач, відповідно до відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам АТ "Харківобленерго" та АТ "Укрзалізниця" відповідачем за січень 2022 року спожито 2142,191 МВт*год, за лютий 2022 року - 858,368 МВт*год. На підставі відомостей Реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам електропостачальника операторів системи розподілу АТ "Харківобленерго" та АТ "Укрзалізниця" відповідачу було проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду сформовано і виставлено рахунки та акти прийома-передачі електричної енергії за спожиту електричну енергію за січень 2022 року на загальну суму 11 332 190,39 грн (рахунок № 877 від 31.01.2022 на суму 10 978 326,42 грн та рахунок № 878 від 31.01.2022 на суму 353 863,97 грн), за лютий 2022 року на загальну суму 4 540 766,72 грн (рахунок № 1281 від 28.02.2022 на суму 217 588,28 грн та рахунок № 1282 від 28.02.2022 на суму 4 323 178,44 грн).

Однак, як вказує позивач, відповідач частково оплатив спожиту електричну енергію у січні 2022 року та не оплатив повністю за спожиту електричну енергію у лютому 2022 року. Станом на дату складання позову сума заборгованості Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків за договором про постачання електричної енергії споживачу № 91 від 24 березня 2021 року склала 9 803 914,97 грн.

Внаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано до стягнення 3% річних в розмірі 167 083,46 грн та інфляційні збитки в розмірі 1 398 450,93 грн.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

16.01.2023 відповідачем до суду надано заяву (вх.№947), зі змісту якої вбачається, що відповідачем надано докази сплати суми основної заборгованості (платіжне доручення №1035 від 14.12.2022).

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що договір про постачання електричної енергії споживачу №91 від 24.03.2021 відповідачем виконано в повному обсязі. Судом при прийнятті рішення не враховано, що сплата за постачання електричної енергії за платіжним дорученням №1035 від 14.12.2022 відбулась за договором №483 від 02.12.2022.

Як вже зазначалось, 24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Овіс трейд" та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 91.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна електричної енергії має зазначатися учасником у рахунках та акті про використану електричну енергію за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Пунктом 3.2. договору, в редакції додаткової угоди №11 від 02.02.2022, визначено, що ціна договору на період з 01.01.2022 по 31.03.2022 (включно), згідно з обсягом державного бюджетного фінансування становить 14 834 281,48 грн, у тому числі ПДВ - 2 472 380,25 грн, в т.ч. за рахунок: бюджетних коштів - 14 833 000,00 грн (з ПДВ), відшкодування від суб`єктів господарювання - 1281,48 грн (з ПДВ). Джерело фінансування - бюджетні кошти та відшкодування від суб`єктів господарювання.

Згідно з п.4.1. договору розрахунки замовника за електричну енергію здійснюються на підставі виставленого учасником рахунка та акта про використану електричну енергію протягом 60 календарних днів з моменту його підписання сторонами.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказав, що за відповідачем рахується заборгованість за період січень-лютий 2022 року у розмірі 9 803 914,97 грн.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 9 803 914,97 грн, встановив, що після відкриття провадження у справі відповідачем було погашено суму основної заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №91, що підтверджується платіжним дорученням №1035 від 14.12.2022.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, КЕВ м.Харків за платіжним дорученням №1035 від 14.12.2022 здійснив оплату за іншим договором, а саме №483 від 02.12.2022, що вбачається з призначення платежу у платіжному дорученні, відповідно до змісту якого відповідачем здійснено: "опл. за постачання електр енергії за період з 26.01.2022 по 15.02.2022; акт №1 від 12.12.22, дог. №483 від 02.12.22".

Відповідно до положень ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність предмету спору у зв`язку із погашенням відповідачем основної заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 91 від 24.03.2021 за платіжним дорученням №1035 від 14.12.2022, та закриття на цій підставі провадження у справі відповідно до п.2 ст.231 ГПК України, є неправомірним.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача в частині наявності основної заборгованості за вказаним договором у розмірі 9 803 914,97 грн, колегією суддів встановлено наступне.

Позивачем на підтвердження наявності заборгованості за спірний період до матеріалів справи надано:

- рахунки на оплату: №877 від 31.01.2022 за постачання 2075,298 МВт.год електроенергії на суму 10 978 326,42 грн, №878 від 31.01.2022 за постачання 66,893 МВт.год електроенергії на суму 353 863,97 грн, №1281 від 28.02.2022 за постачання 41,132 МВт.год електроенергії на суму 217 588,28 грн, №1282 від 28.02.2022 за постачання 817,236 МВт.год електроенергії на суму 4 323 178,44 грн;

- акти прийому-передачі електричної енергії: №1575 від 31.01.2022 на суму 10 978 326,42 грн, №1573 від 31.01.2022 на суму 353 863,97 грн, №2611 від 28.02.2022 на суму 217 588,28 грн, №2612 від 28.02.2022 на суму 4 323 178,44 грн;

- акт звірки взаєморозрахунків станом на 06.10.2022, відповідно до якого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 9 803 914,97 грн.

Однак, як вбачається з наданих позивачем до матеріалів справи актів прийому-передачі електричної енергії за січень-лютий 2022 року, на актах відсутні печатка та підписи уповноважених осіб позивача та відповідача. Наявність штампу "документ доставлено контрагенту" не є доказом їх отримання відповідачем. Доказів вручення або направлення на адресу відповідача наведених вище актів поштою до матеріалів справи позивачем не надано.

Враховуючи те, що п.4.1. договору передбачено, що розрахунки за електричну енергію здійснюються протягом 60 календарних днів з моменту підписання акта про використану електричну енергію, докази підписання актів за заявлений період в матеріалах справи відсутні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк виконання зобов`язання за договором не настав.

Колегія суддів також не приймає до уваги наданий позивачем до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків станом на 06.10.2022, з огляду на те, що він підписаний в односторонньому порядку лише позивачем, тому не може бути доказом наявності заборгованості відповідача у зазначеному в ньому розмірі.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 9 803 914,97 грн основної заборгованості необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, в зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 398 450,93 грн інфляційних збитків та 167 083,46 грн 3% річних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості та відмовив у задоволенні позову в цій частині, у вимозі позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити, оскільки останні нараховані на основну заборгованість та є похідними від основного зобов`язання , в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Щодо заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, витрати позивача на оплату послуг адвоката покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Овіс Трейд", в зв`язку з чим додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2023 у справі № 922/2288/22 підлягає скасуванню.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим рішення Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2023 у справі № 922/2288/22 підлягають скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 269, 270, п.2 статті 275, п.4 ч.1 ст.277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2023 у справі № 922/2288/22 скасувати.

Прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.06.2023

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль