ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 918/269/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Краснова Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Костопільської державної сортодослідної станції

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 (колегія суддів: Бучинська Г. Б. - головуючий, Філіпова Т. Л., Василишин А. Р.) та рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 (суддя Андрійчук О. В.)

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області

до: 1. Костопільської державної сортодослідної станції;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДТ Полісся»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Фермерське господарство «Агротех-Р»,

про визнання недійсним договору

за участю: позивача Накопало Є. О.; відповідача-1: Гребенюк А. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1 Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі - Управління), звернувшись з позовом до Костопільської державної сортодослідної станції (далі - відповідач 1; Костопільська ДСДС) і Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДТ Полісся» (далі - відповідач 2; Товариство), просило визнати недійсним договір про виконання сільськогосподарських робіт від 23.04.2021 № 1, укладений між Костопільською ДСДС та Товариством (далі - Договір № 1).

1.2 Позов обґрунтовано тим, що Договір укладено з метою приховати фактичні орендні відносини, що склались між відповідачами. При цьому сторонами не був дотриманий встановлений нормами земельного законодавства порядок щодо передачі в оренду земельної ділянки.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1 Рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023, позов задоволено.

2.2 Судові рішення мотивовані тим, що: відповідачі не мали реального наміру виконувати оспорюваний правочин, умисел сторін спрямовувався під виглядом підрядних правовідносин на подальшу передачу земельної ділянки для обробітку та збирання врожаю Фермерському господарству «Агротех-Р» (далі - третя особа 1, ФГ «Агротех-Р»); земельна ділянка, що є предметом оспорюваного правочину, взагалі не могла передаватись в користування іншим особам.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі відповідач 1 просить скасувати вищевказані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

3.2 В обґрунтування касаційної скарги Костопільська ДСДС посилається на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права. Заявник касаційної скарги вважає, що суди не врахували правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України.

3.3 У відзиві на касаційну скаргу Управління заперечило проти її доводів та просило залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу - без задоволення посилаючись на законність та обґрунтованість судових рішень.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що 20.05.2021 Управлінням складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта земельної ділянки № 396-ДК/367АП/09/01-21, в якому, зокрема зазначено, що в ході проведення планової перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки загальною площею 113,2183 га, кадастровий номер :07:006:0001 (далі - земельна ділянка), установлено її самовільний обробіток та посів кукурудзи невстановленими особами, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

4.2 Під час проведення огляду земельної ділянки Костопільською ДСДС надано для огляду Договір № 1, за умовами якого виконавець (Товариство) надає, а замовник (Костопільська ДСДС) приймає та оплачує роботи з обробки землі, внесення добрив, обробки посівів та збирання врожаю (вирощування с/г продукції) на земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні відповідача 1 на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ № 259508 від 09.02.2005 (пункт 1.1).

4.3 Згідно з пунктом 1.3 Договору № 1підрядник виконує сільськогосподарські роботи, які є предметом договору, з використанням власних паливно-мастильних матеріалів, добрив, ЗЗР, насіння тощо (витратні матеріали) та власною технікою.

4.4 Пунктом 1.5 Договору № 1 передбачено, що готова сільськогосподарська продукція, вирощена із посівного матеріалу та інших матеріалів виконавця/підрядника, є власністю замовника.

4.5 Відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1 Договору № 1 підрядник зобов`язаний скласти та надати на затвердження замовнику акти приймання-передачі виконаних робіт/послуг, які підписуються сторонами протягом трьох робочих днів після закінчення кожного етапу робіт/послуг, відповідно до калькуляції цього договору, а за підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 Договору підрядник має право залучати третіх осіб для обробки земельної ділянки, проведення робіт з вирощування сільськогосподарської продукції та збирання врожаю.

4.6 Згідно з пунктом 2.2 Договору № 1загальна ціна договору визначається за загальною вартістю робіт/послуг згідно з додатком(ів) протягом дії Договору.

4.7 У пункті 3.1 Договору № 1 сторони погодили, що вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021.

4.8 Суди попередніх інстанцій також встановили, що у матеріалах справи відсутні докази виконання вказаного договору, натомість, як вбачається з рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2022 у справі № 918/705/21, між Товариством (замовник) та ФН «Агротех-Р» (виконавець) укладено договір від 26.04.2021 № 1 про виконання сільськогосподарських робіт.

4.9 Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується в порядку та на умовах цього договору надати послуги з проведення сільськогосподарських робіт шляхом обробітку земельної ділянки загальною площею 113,2183 га (посівною площею - 112,4 га), яка розташована на території Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням - для дослідних цілей та пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :07:006:0001, а саме: дискування, оранка, культивація, використання власного насіннєвого матеріалу, посів, внесення добрив тощо, які виконуються технікою виконавця на основі впровадження прогресивних, енергозберігаючих технологій з використанням високопродуктивної вітчизняної та іноземної техніки, засобів захисту рослин, добрив та насіннєвого матеріалу, а замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, прийняти і оплатити роботи з надання сільськогосподарських послуг.

4.10 Невиконання Товариством умов договору від 26.04.2021 № 1 стало підставою для звернення ФГ «Агротех-Р» до Господарського суду Рівненської області з позовом до Костопільської ДСДС та Товариства про визнання права власності на врожай, у задоволені якого рішенням від 15.02.2022 у справі № 918/705/21 відмовлено. У той же час право власності на врожай кукурудзи 2021 року, вирощений на земельній ділянці, кадастровий номер :07:006:0001, визнано за третьою особою, яка заявила вимоги на предмет спору - Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (далі - Підприємство «ЦСЕНСМ).

4.11 Також суди встановили, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.06.2021 у справі № 918/201/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2021, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку, кадастровий номер :07:006:0001, прийняте 10.08.2020 державним реєстратором Гощанської селищної ради Рівненської області Грибом А. О. щодо реєстрації права комунальної власності територіальної громади Підлужненської сільської ради (номер запису про право 37729833 від 10.08.2020).

4.12 Підставою для задоволення позову стало те, що керівник Здолбунівської окружної прокуратури та позивач (Управління) належними та допустимими доказами довели факт незаконного вибуття земельної ділянки, площею 113,2183 га, кадастровий номер :07:006:0001, з державної власності.

4.13 У межах справи № 918/201/21 судом встановлено, що розпорядженням голови Костопільської державної адміністрації від 01.12.2004 № 448-р передано в постійне користування Костопільській ДСДС для дослідних цілей та пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства земельну ділянку державної власності загальною площею 113,2183 га, кадастровий номер :07:006:0001, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебували у постійному користуванні Костопільської державної сортовипробувальної станції Інспектури по сортовипробуванню сільськогосподарських культур по Рівненській області, яка розміщена за межами населених пунктів Підлужненської сільської ради Костопільського району. Право постійного користування земельною ділянкою Костопільською ДСДС посвідчено державним актом серії ЯЯ № 9259508 від 09.02.2005.

4.14 При цьому наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30.12.2011 № 807 Костопільську ДСДС реорганізовано шляхом приєднання до Підприємства «ЦСЕНСМ», яке є правонаступником майнових прав і обов`язків Костопільської ДСДС.

4.15 На виконання вимог пунктів 5.2, 5.4 вказаного наказу комісією з реорганізації Костопільської ДСДС складено акт приймання-передачі майна, прав і обов`язків Костопільської ДСДС від 03.09.2012 № 48, згідно з яким з балансу відповідача 1 на баланс Підприємства «ЦСЕНСМ» передано усі активи, у тому числі земельна ділянка площею 1,2883 га, розміщені на ній об`єкти нерухомого майна та державний акт серії ЯЯ №259509 від 09.02.2005 на право постійного користування.

4.16 Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із того, що за своїм змістом оспорюваний договір підряду є договором оренди земельної ділянки, оскільки Костопільська ДСДС фактично передала Товариству 112,40 га землі, тобто воля сторін насправді була спрямована на встановлення не підрядних, а орендних правовідносин, оскільки відбулася передача об`єкта оренди та у договорі передбачені права та обов`язки відповідача 2 з використання земельної ділянки. Тобто оспорюваний правочин укладався для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей, однак не безпосередньо, а опосередковано, сторони за оспорюваним правочином не мали наміру його виконувати, єдина мета його вчинення - подальша передача земельної ділянки для обробітку та збирання врожаю ФГ «Агротех-Р».

4.17 Водночас суд першої інстанції виходив з того, що правовим титулом земельної ділянки, що була предметом оспорюваного правочину, є право постійного користування, і виходячи з визначеного приписами статей 92, 95, 96 ЗК України правового статусу постійних землекористувачів, не передбачено право останніх передавати земельну ділянку в користування іншим особами. Крім того, в порядку правонаступництва земельна ділянка від відповідача 1 перейшла третій особі - Підприємству «ЦСЕНСМ», яке і є її належним користувачем.

4.18 За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність оспорюваного правочину вимогам чинного законодавства.

4.19 Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог заявленого позову.

4.20 Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.21 Згідно з частинами 1-3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

4.22 Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд з`ясовує наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

4.23 У даній справі судами попередніх інстанцій встановлено, що спірний правочин від 23.04.2021 діяв до 31.12.2021, докази його виконання у справі відсутні, а також встановлено, що у подальшому 26 04.2021 між ТОВ "ДДТ Полісся" (замовник) та Фермерським господарством "Агротех-Р" (виконавець) укладено договір №1 про виконання сільськогосподарських робіт на цій же земельній ділянці із кадастровим номером :07:006:0001. Невиконання ТОВ "ДДТ Полісся" умов договору №1 від 26 04.2021 стало підставою для звернення ФГ "Агротех-Р" до Господарського суду Рівненської області з позовом до Костопільської державної сортодослідної станції та ТОВ "ДДТ Полісся" про визнання права власності на врожай, у задоволені якого рішенням від 15 лютого 2022 року у справі №918/705/21 відмовлено. У той же час право власності на врожай кукурудзи 2021 року, вирощений на земельній ділянці, кадастровий номер :07:006:0001, визнано за третьою особою, яка заявила вимоги на предмет спору - ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

4.24 Із встановлених судами обставин справи вбачається, що спірний Договір № 1 припинив свою дію 31.12.2021.

4.25 Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно вимог ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

4.26 Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України від 02.06.2016 "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

4.27 Велика Палата Верховного Суду у пункті 154 своєї постанови від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц звернула увагу на те, що якщо на виконання спірного правочину особою сплачені кошти або передане інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не приводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь особи або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 ЦК України).

4.28 Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

4.29 З огляду на викладене визнання договору недійсним без поєднання із відповідною (відповідними) позовною (позовними) вимогою (вимогами), передбаченою (передбаченими) частинами 1 статті 216, статті 387, частин1, третьої статті 1212 ЦК України) не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, тому така позовна вимога не може бути задоволена.

4.30 Згідно статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (частина 1).

4.31 За вказаних обставин касаційна скарга відповідача 1 підлягає частковому задоволенню, оскаржені судові рішення належить скасувати і прийняти нове рішення, у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 240, 300, 308, 311, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства Костопільської державної сортодослідної станції задовольнити частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 та рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/269/22 скасувати і прийняти нове рішення, у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов