ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"08" червня 2023 р. Справа №907/630/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді Плотніцького Б.Д..
суддів Кордюк Г.Т.
розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" вих..№9 від 17.05.2023 (вх..№01-05/1616/23 від 22.05.2023) про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" вих..№15 від 07.03.2023(вх..№ЗАГС 01-05/731/23 від 13.03.2023)
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.02.2023 (повний текст рішення складено 28.02.2023, суддя Лучко Р.М.)
та апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" вих..№16 від 20.03.2023 (вх..№ЗАГС 01-05/901/23 від 27.03.2023)
на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2023 (повний текст рішення складено 10.03.2023, суддя Лучко Р.М.)
у справі №907/630/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс", с. Петрушки Бучанського району Київської області
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича, с. Білки Закарпатської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", м. Київ
про стягнення 110 743,43 грн
В порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.02.2023 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" 500,00 грн (п`ятсот гривень 00 копійок) франшизи та 11,20 грн (одинадцять гривень 20 копійок) в повернення сплаченого судового збору. В решті позову - відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" адвоката Рибченко Н.М. від 23.02.2023 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" (08113, с. Петрушки Київської області, вул. Лісна, 1, ) 58,69 грн (п`ятдесят вісім гривень 69 копійок) витрат на правничу допомогу. В частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича 19941,31 грн судових витрат на правничу допомогу та 5000,00 грн витрат за виготовлення Звіту №1596 від 07.04.2021 "Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля", - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" оскаржило такі в апеляційному порядку.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 (з врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 22.05.2023) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" вих..№15 від 07.03.2023(вх..№ЗАГС 01-05/731/23 від 13.03.2023) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.02.2023 у справі №907/630/22 задоволено частково. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.02.2023 у справі №907/630/22 скасовано частково та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: " 1. Позовні вимоги задоволити частково. 2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" (08113, с. Петрушки Київської області, вул. Лісна, 1, ) шкоду завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 55 404,90 грн, з яких: 54 904,90 грн вартість відновлювального ремонту та 500,00 грн франшизи. 3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" (08113, с. Петрушки Київської області, вул. Лісна, 1, ) 1 241,21 грн в повернення сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. 4. В решті позову - відмовити". Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" (08113, с. Петрушки Київської області, вул. Лісна, 1, ) 1 845,12 грн в повернення сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" вих..№16 від 20.03.2023 (вх..№ЗАГС 01-05/901/23 від 27.03.2023) на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2023 у справі №907/630/22 задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2023 у справі №907/630/22 змінено, викладено його резолютивну частину в наступній редакції: " 1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-Транс" адвоката Рибченко Н.М. від 23.02.2023 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково. 2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" (08113, с. Петрушки Київської області, вул. Лісна, 1, ) 6 503,90 грн витрат на правничу допомогу. 3. В іншій частині вимог заяви відмовити". В решті вимог апеляційні скарги залишити без задоволення.

22.05.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" вих..№9 від 17.05.2023 (вх..№01-05/1616/23 від 22.05.2023) про ухвалення додаткового судового рішення, до якої долучено докази на підтвердження понесених апелянтом витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 ухвалено здійснювати розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" вих..№9 від 17.05.2023 (вх..№01-05/1616/23 від 22.05.2023) про ухвалення додаткового судового рішення у справі №907/630/22 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02.06.2023 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (зареєстроване в канцелярії суду за вх. №ЗАГС 01-04/3745/23 від 02.06.2023), до якого долучено докази надсилання клопотання іншим учасникам.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що позов за своїми ознаками є малозначним та невеликої складності. Відповідач вважає співмірним зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою, розумним і обґрунтованим розмір витрат апелянта на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що вимоги позовної заяви задоволено частково, на суму 55 404,90 грн, що складає половину від загальної суми вимог, а відтак, розмір витрат на правову допомогу слід зменшити до суми 1 500 грн, що буде пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, відповідач просить зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката до розміру 1 500 грн.

Відповідно до ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 126 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом апеляційних скарг у справі №907/630/22.

Крім того, від позивача 22.05.2023 надійшло клопотання (вх..№01-04/3408/23 від 22.05.2023) про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правничої допомоги №51 від 01.03.2023, копію рахунку-фактури №15 від 16.05.2023, копію платіжної інструкції №617 від 16.05.2023, копію детального опису робіт (наданих послуг) від 17.05.2023, виконаних адвокатом згідно з договором про надання правничої допомоги №51 від 01.03.2023, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 17.05.2023 до Договору про надання правничої допомоги №51 від 01.03.2023, докази надсилання заяви іншим учасникам справи.

Окрім того, в матеріалах справи міститься довіреність б/н від 13.06.2021 видана адвокату Рибченко Н.М., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6055, виданого Радою адвокатів м. Києва 08.02.2018 на представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-транс».

17.05.2023 між адвокатом Рибченко Н.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Васт-транс» було підписано акт виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно з актом від 17.05.2023 замовником сплачено за надану виконавцем правничу допомогу фіксований гонорар у розмірі 15 000 грн, за складання та виготовлення чотирьої екземплярів апеляційної скарги №15 від 07.03.2023 на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.02.2023 та складання та виготовлення чотирьох екземплярів апеляційної скарги №16 від 20.03.2023 на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2023 у справі №907/630/22 з подальшим направленням сторонам у справі та до Західного апеляційного господарського суду, за надання належних реквізитів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, за складання та виготовлення чотирьох екземплярів заперечень №17 від 06.04.2023 з подальшим направленням сторонам у справі та до Західного апеляційного господарського суду, що підтверджується платіжною інструкцією №617 від 16.05.2023.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що долучені до матеріалів справи документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 169 ГПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої, шостої статті 126 ГПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Васт-транс» на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.

Як вбачається з матеріалів справи, правова позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-транс» була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору в суді першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, а адвокат Рибченко Н.М. надавала правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю «Васт-транс» у суді першої та апеляційної інстанцій, тому, відповідно, була обізнана у справі з усіма деталями, що з неї випливають, отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Щодо зазначення адвокатом у акті виконаних робіт (наданих послуг) від 17.05.2023 про складання та виготовлення чотирьох екземплярів апеляційних скарг №15 від 07.03.2023 на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.02.2023 та №17 від 20.03.2023 на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.03.2023 у справі №907/630/22 та чотирьох екземплярів заперечень №17 від 06.04.2023, з подальшим направленням сторонам у справі та до Західного апеляційного господарського суду, то слід зазначити наступне.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

З огляду на наведені вище положення, оформлення копій письмових документів та надсилання документів поштою не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені ст.. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо зазначення адвокатом в акті виконаних робіт (наданих послуг) від 17.05.2023 послуги з надання належних реквізитів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, то слід зазначити, що платіжні реквізити для оплати судового збору за подання апеляційної скарги оприлюднені на офіційному сайті Західного апеляційного господарського суду (веб-адреса сторінки суду https://wag.court.gov.ua/sud4870/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет), за якою учасники справи можуть отримати інформацію, та яка є загальнодоступною.

Надавши оцінку доводам відповідача про неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши обсяг виконаних робіт представником позивача по наданню правової допомоги у суді апеляційної інстанції, зважаючи, що у відповідності до ч. 5 ст. 12 ГПК України справа є малозначною, доводи апеляційної скарги частково співпадають з доводами, які було надано до місцевого господарського суду, апеляційні скарги задоволено частково, колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-транс» на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст. 126, 129, 244, 282, 283, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" вих..№9 від 17.05.2023 (вх..№01-05/1616/23 від 22.05.2023) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №907/630/22- задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Барзуна Віктора Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васт-транс" (08113, с. Петрушки Київської області, вул. Лісна, 1, ) витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків передбачених ст. 288 ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Судді Кордюк Г.Т.

Кравчук Н.М.