ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р. Справа №907/200/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.,

Секретар судового засідання: Чудяк Х.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Фафанов Я.Л.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" б/н від 25.11.2022 (вх. №01-05/3088/22 від 14.12.2022)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.10.2022 (повний текст рішення складено 07.11.2022)

у справі № 907/200/21 (суддя Пригара Л.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ", м. Запоріжжя

до відповідача Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород", м. Ужгород

з участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Закарпатської обласної ради м. Ужгород

про стягнення 9 857 817,54 грн, в тому числі 8 764 785,03 грн заборгованості за надані послуги, 480 214,95 грн пені, 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних (з урахуванням уточнень до позовної заяви),

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11.10.2022 у справі №907/200/21 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" до Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород". Стягнуто з Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" на користь Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" суму 9 857 817,54 грн, в тому числі 8 764 785,03 грн заборгованості за надані послуги, 480 214,95 грн пені, 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних, а також суму 147 867,26 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Суд першої інстанції, перевіривши наявні в справі докази, дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8 764 785,03 грн заборгованості за надані послуги, 480 214,95 грн пені, 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород", оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на поштову адресу суду 14.12.2022 (вх. №01-05/3088/22). В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 11.10.2022 у справі №907/200/21 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ПАТ "Мотор Січ" в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що виконавцем робіт належним чином не було надано звіти про надані послуги, у свою чергу замовником робіт не було прийнято акти приймання-передачі наданих послуг.

02.02.2023 від Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" надійшов відзив вих. №162/СПЗ/10 від 01.02.2023 (вх. №01-04/737/22) на апеляційну скаргу, в якому позивач, не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх незаконними та необґрунтованими, виходячи з того, що відповідач своєчасно не виконав умови укладеного між сторонами спору Договору №35/19 від 24.05.2019 (зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 01.06.2019) в частині взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати за надані послуги, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 8 764 785,03 грн. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 480 214,95 грн пені, 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних за період із 16.09.2020 по 01.03.2021.

Також, третя особа подала суду письмові пояснення № до 1724/01.1-31 від 03.02.2023 (вх. №01-04/833/23 від 06.02.2023), в яких зазначила про те, що на підставі п. 7.1. Договору №35/19 від 24.05.2019 та п. 10.1. Додаткової угоди №1 від 01.06.2019, вказані правочини набирають чинності з моменту підписання їх сторонами. Так, третя особа стверджує, що Договір №35/19 від 24.05.2019 було підписано уповноваженими представниками сторін 01.10.2019. Водночас, відомості про дату підписання Додаткової угоди №1 від 01.06.2019 Закарпатській обласній раді невідомі, проте наявні підстави вважати, що така підписана після 29.10.2019, тобто після закінчення фактичних відносин щодо надання позивачем послуг із обслуговування авіалінії "Ужгород-Київ-Ужгород". Таким чином, на переконання третьої особи, у період надання послуг із авіаперевезення дія Договору №35/19 від 24.05.2019 поширюється лише на правовідносини, які існували між сторонами спору, починаючи з 01.10.2019, а Додаткову угоду №1 від 01.06.2019 слід вважати неукладеною в період здійснення авіаперевезень ПАТ "Мотор Січ" за маршрутом "Ужгород-Київ-Ужгород".

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2022 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Матущак О.І. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 06.02.2023.

06.02.2023 засідання не відбулось у зв`язку із відпусткою головуючого судді Марка Р.І. з 06.02.2023 по 07.02.2023.

Ухвалою суду від 08.02.2023 розгляд даної справи призначено на 06.03.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 розгляд справи відкладено на 24.04.2023.

Ухвалою суду від 06.04.2023 розгляд даної справи призначено на 29.05.2023.

В судовому засіданні позивач заперечив щодо доводів апеляційної скарги. Відповідач та третя особа в судове засідання уповноважених представників не забезпечили, про час і місце були належним чином повідомлені.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу відповідача, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "Мотор Січ" (виконавцем, позивачем у справі) та Закарпатським обласним комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт Ужгород" (замовником, відповідачем у справі) було укладено Договір №35/19 від 24.05.2019 (далі - Договір), пунктом 1.1. якого встановлено, що виконавець зобов`язується виконати авіарейси за розкладом повітряними судами, в подальшому - "ПС", по маршруту: Ужгород-Київ-Ужгород (Київ-Ужгород-Київ). Частота виконання рейсів та графік руху ПС по узгодженню сторін обумовлюються в додатку до дійсного Договору.

Згідно із п. 1.2. Договору, замовник здійснює оплату виконавцю за виконання авіарейсів згідно параграфу 4 даного Договору.

Попередня вартість одного рейсу без врахування обслуговування пасажирів, багажу і харчування, на дату підписання Договору, ПС ЯК-40 (резерв Ан-24, Ан-140, Ан-74) складає 7985 доларів США, без урахування ПДВ 20%. При цьому, в попередній вартості рейсу та при розрахунку фактичних витрат врахована та буде враховуватися вартість одної блок-години (час роботи літака з моменту запуску двигунів на землі в аеропорту вильоту і до їх повної зупинки після зарулювання на стоянку в аеропорту призначення) в розмірі 650 доларів США, без врахування ПДВ 20%. В розрахунку фактичної вартості застосовується фактично відпрацьований час, згідно польотного завдання, помножене на вартість блок-часу (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору, вартість визначається у відповідності з фактичними витратами виконавця за кожний виконаний авіарейс на підставі польотних завдань та виставлених рахунків від сторонніх організацій, пов`язаних із забезпеченням перевезень.

На підставі п. 4.5. Договору, взаєморозрахунки між сторонами здійснюються у два етапи:

- перший етап взаєморозрахунків проводиться за попередніми підсумками минулого місяця на підставі реєстру рейсів у відповідності з польотними завданнями. Реєстр рейсів формується виконавцем на 6-7 день після закінчення звітного місяця та спрямовується разом зі сформованим рахунком замовнику із розрахунку вартості одного рейсу згідно п. 4.2. Договору. Замовник протягом п`яти банківських днів після отримання рахунку здійснює перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця;

- другий етап взаєморозрахунків проводиться по фактичним підсумкам звітного місяця. Протягом 25 календарних днів місяця, наступного за звітнім, виконавець направляє замовнику звіт про фактичні витрати, пов`язані з виконанням перевезень, акт виконаних робіт і рахунок фактичної вартості рейсів. Рахунок формується з урахуванням раніше перерахованої замовником суми. За запитом замовника виконавець направляє на адресу замовника копії документів, що підтверджують фактичні витрати на рейси замовника. Щомісяця, у строк до 30-го числа місяця, наступного за звітнім, замовник підписує акт виконаних робіт або надсилає обґрунтовану відмову на адресу виконавця (), інакше послуги виконавця будуть вважатися виконаними. Замовник протягом п`яти робочих днів після підписання документів направляє один примірник акту виконаних робіт на адресу виконавця і здійснює кінцевий розрахунок на розрахунковий рахунок виконавця за звітний місяць.

За умовами п. 2.1., 3.1. Договору, виконавець зобов`язаний своєчасно надавати технічно справне ПС для виконання рейсів за розкладом, узгодженим сторонами в додатках. Замовник зобов`язується оплачувати виконавцю вартість виконаних авіарейсів згідно розділу 4 даного Договору.

Розділом 5 Договору встановлена відповідальність сторін за неналежне виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Так, відповідно до п. 5.2. Договору, за порушення строків перерахування грошових коштів згідно п.п. 4.5.1. і 4.5.2. замовник виплачує виконавцю пеню за кожний день протермінованого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені, від суми протермінованого платежу.

Розділом 7 Договору визначено, що Договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами. Договір діє до 31 грудня 2019 року. Договір рахується продовженим на наступний календарний рік, якщо жодна із Сторін за 30 днів до закінчення його дії не заявила про свої наміри про припинення дії даного Договору.

Додатковою угодою №1 від 01.06.2019 (далі - Додаткова угода) сторони дійшли згоди викласти Договір №35/19 від 24.05.2019 у наступній редакції.

На виконання Програми підвищення ефективності функціонування Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Ужгород" на 2017-2020 роки, що затверджена Рішенням Закарпатської обласної ради від 22.12.2016 №608, керуючись ст. 96 Повітряного кодексу України та Наказом Державіаслужби від 15.05.2019 про визнання повітряної лінії "Ужгород-Київ-Ужгород" з незначним повітряним рухом такою, що є суспільно важливою для міста Ужгород та Закарпатської області, сторони уклали цей Договір про наступне: виконавець на умовах регулярності та безперервності зобов`язується виконувати рейси (авіарейси) повітряними суднами (надалі - ПС) за повітряною лінією: Ужгород-Київ-Ужгород, а замовник зобов`язується оплатити виконання таких авіарейсів в порядку та на умовах, що визначені цим Договором (підп. 1.1.1. п. 1.1. Додаткової угоди).

Пунктом 2.1. Додаткової угоди встановлено, що за надання послуг за цим Договором замовник сплачує 243 797,94 грн, у тому числі ПДВ 20%, за один виконаний виконавцем рейс за вирахуванням фактичної виручки від продажу авіаквитків на рейс.

Розділом 3 Додаткової угоди визначений порядок розрахунків та, зокрема, обумовлено, що замовник оплачує послуги виконавця за підсумками кожного звітного місяця, виходячи із кількості виконаних виконавцем рейсів у звітному місяці, якщо сторонами не буде узгоджено інший звітний період, або якщо виконавець надасть замовнику звіт про надані послуги та акт приймання-передачі наданих послуг за більший період. Протягом 25 календарних днів місяця, наступного за звітним, виконавець готує та надає замовнику звіт про надані послуги та акт приймання-передачі наданих послуг. На вимогу замовника виконавець також надає звіт про фактичні витрати, пов`язані з виконанням умов Договору. Замовник зобов`язаний прийняти надані послуги та підписати акти приймання-передачі наданих послуг протягом 10 календарних днів з дати отримання звіту про надані послуги та акту приймання-передачі наданих послуг або надати мотивовану відмову. Якщо замовник відмовився підписати акти виконаних робіт без надання мотивованої відмови, послуги вважаються наданими і отриманими замовником в повному обсязі, а вартість послуг вважається узгодженою за період акта приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний сплатити вартість наданих послуг у строк, що не перевищує 30 календарних днів з моменту прийняття наданих послуг, що оформлено актами приймання-передачі наданих послуг на підставі рахунків виконавця за умови забезпечення виконання Закарпатською обласною радою Програми підвищення ефективності функціонування Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт "Ужгород" на 2017-2020 роки, що затверджена Рішенням Закарпатської обласної ради від 22.12.2016 №608, в частині забезпечення безперервності та регулярності повітряних перевезень при обслуговуванні повітряної лінії за маршрутом "Ужгород-Київ-Ужгород".

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2019 року. Строк дії вважається продовженим на один календарний рік, якщо жодна із сторін Договору за один місяць до закінчення строку його дії письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії Договору (п. 10.1. Додаткової угоди).

На виконання умов Договору (зі змінами до нього) позивачем у період із червня по жовтень 2019 року було надано відповідачу послуги з авіаперевезень на загальну суму 8 764 785,03 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт від 16.10.2019, 21.10.2019 та 18.11.2019, звітами про надані послуги №2384/к від 09.10.2019, №2453/к від 21.10.2019 та №2676 від 15.11.2019, а також рахунками №561 від 16.10.2019 на суму 5 232 046,92 грн, №580/1 від 21.10.2019 на суму 1 926 036,79 грн та №623 від 18.11.2019 на суму 1 606 701,32 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №35/19 від 24.05.2019 (зі змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 01.06.2019) в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих йому послуг із авіаперевезень стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 8 764 785,03 грн у примусовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з останнього 480 214,95 грн пені, 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У свою чергу, відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи встановлено, що в період із червня по жовтень 2019 року (включно) відповідач заборгував перед позивачем за надані послуги суму 8 764 785,03 грн, на підтвердження чого є до матеріалів справи долучено акти виконаних робіт, звіти про надані послуги та рахунків на оплату, які були надіслані на адресу відповідача, і їх отримання не було предметом заперечень із боку відповідача впродовж розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач не сплатив за послуги, які отримав від позивача, у період з червня по жовтень 2019 року, на суму 8 764 785,03 грн, що підтверджується актами виконаних робіт, звітами про надані послуги та рахунками на оплату, які були відправлені на адресу відповідача. Відповідач не заперечував отримання цих документів під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Положеннями розділу 3 Договору №35/19 від 24.05.2019 (в редакції Додаткової угоди №1 від 01.06.2019), у свою чергу, визначено обов`язок замовника прийняти надані послуги та підписати акти приймання-передачі наданих послуг протягом 10 календарних днів із дати отримання звіту про надані послуги та акту приймання-передачі наданих послуг або надати мотивовану відмову. Якщо замовник відмовився підписати акти виконаних робіт без надання мотивованої відмови, послуги вважаються наданими і отриманими замовником в повному обсязі, а вартість послуг вважається узгодженою за період акта приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний сплатити вартість наданих послуг у строк, що не перевищує 30 календарних днів з моменту прийняття наданих послуг, що оформлено актами приймання-передачі наданих послуг на підставі рахунків виконавця.

Як вбачається із матеріалів справи, долучені до позовної заяви акти виконаних робіт від 16.10.2019, 21.10.2019 та 18.11.2019, відповідачем, як замовником послуг, не підписані. Поряд із цим, матеріали справи не містять, а відповідачем належними і допустимими доказами не доведено факту надання позивачу обґрунтованої відмови від підписання актів виконаних робіт, що, з урахуванням положень розділу 3 Договору, дозволяє дійти до висновку про прийняття відповідачем наданих позивачем послуг у повному обсязі та без будь-яких заперечень. Відповідачем та третьою особою суду не подано, а матеріали справи не місять документальних доказів на підтвердження того, що Договір визнаний у судовому порядку недійсним.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 8 764 785,03 грн заборгованості за надані послуги є законними, документально доведеними та обґрунтованими, а відтак, підлягають задоволенню.

Щодо розрахунку пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. (ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за порушення строків перерахування грошових коштів згідно п.п. 4.5.1. і 4.5.2. замовник виплачує виконавцю пеню за кожний день протермінованого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені, від суми протермінованого платежу.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд зазначає, що пеня в розмірі 480 214,95 грн нарахована правомірно (розгорнутий розрахунок пені міститься в матеріалах справи) та підлягає стягненню з відповідача повністю.

Крім того, за прострочення оплати вартості наданих послуг позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Нарахування інфляційних втрат, у відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Здійснивши перевірку нарахування позивачем інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за заявлений ним період, судом встановлено, що суми 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних обраховані арифметично правильно та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Отже, суд попередньої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8 764 785,03 грн заборгованості за надані послуги, 480 214,95 грн пені, 492 722,49 грн інфляційних нарахувань та 120 095,07 грн трьох процентів річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В силу положень ст. 129, 130 ГПК України судовий збір покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 86,129,236,254,269,270,275,276,281,282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.10.2022 у справі № 907/200/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.06.2023.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Матущак О.І.