ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/316/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Фізичної особи-підприємця Литвин Любові Петрівни

про визнання договору недійсним та стягнення 175718,00 грн

Секретар судового засідання Бадика Д.Д.

Представники учасників справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , адвокат.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників у справі.

1.1. 03.03.2023 Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Литвин Любові Петрівни.

1.2. Змістом позову є немайнова вимога про визнання недійсним договору про закупівлю послуг за державні кошти № 31 від 17 грудня 2015 року, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 та Фізичною особою-підприємцем Литвин Любов Петрівною та майнова вимога про стягнення з Фізичної особи-підприємця Литвин Любові Петрівни на користь Військової частин НОМЕР_1 коштів у розмірі 175718,00 грн, сплачених за надані послуги з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за договором №31 від 17.12.2015 (майнова вимога).

1.3. Підставою позову є обставини, якими позивач доводить, що відповідачем послуги з ремонту за спірними договором не надавалися (роботи не виконувалися), а у договорі не передбачено істотних умов, визначених статтею 25 Закону України Про автомобільний транспорт.

1.4. Одночасно з позовом позивач подав заяву про поновлення строку звернення до господарського суду (а.с. 78-81), у якій просив поновити пропущений строк звернення до господарського суду, прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

1.5. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що виконання Військовою частиною НОМЕР_1 свого основного завдання, визначеного Конституцією України, що полягає в здійсненні оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, стала причиною пропуску строку звернення до господарського суду. У заяві позивач зазначив, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Фактично військова частина НОМЕР_1 довідалася про порушення своїх прав у договірних відносинах з ФОП Литвин Л.П. за результатами здійснення планового внутрішнього фінансового аудиту, аудиту відповідності та аудиту ефективності фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 , що проводився Північно-Східним територіальним управлінням внутрішнього аудиту Міністерства Оборони України. Результати проведеного Управлінням аудиту були викладені у Аудиторському звіті №234/1/31/59 від 22.09.2017. Тому із врахуванням положень статті 257 та частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності звернення до господарського суду слід вважати з 22.09.2017. Враховуючи вказане останнім днем звернення Військової частини НОМЕР_1 до господарського суду є 22.09.2020. У період з 22.09.2020 по теперішній час Військова частина НОМЕР_1 не мала можливості звернутися до господарського суду з позовом для відновлення порушеного права з об`єктивних обставин через а саме: 1) через дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 N 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на всій території України з 12.03.2020 по 03.04.2020 та його продовження з 22.05.2020 по 31.07.2020, з 01.08.2020 по 19.12.2020, з 19.12.2020 до 30.04.2023; 2) відповідно до директиви Командувача Сил логістики Збройних Сил України від 10.09.2020 № Д370/1426дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у військових частинах Командування Сил логістики Збройних Сил України" Військові частини: НОМЕР_2 (колишня Військова частина НОМЕР_3 ) та Військова частина НОМЕР_4 (колишня Військова частина НОМЕР_5 ) реорганізовуються та підлягають переформуванню у Військову частину НОМЕР_1 (а.с. 82). Військову частину НОМЕР_1 , як окрему автомобільну бригаду, створено 01.12.2020 шляхом реорганізації та переформування трьох військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_4 та НОМЕР_2 ; 3) з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" на всій території України введено воєнний стан, який триває по теперішній час. З 24.02.2022 Військова частина НОМЕР_1 здійснює своє функціонування та виконання завдань за призначенням в умовах повномасштабної війни з країною агресором - російською федерацією.

У пункті 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Перебіг позовної давності зупиняється, якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан (пункт 4 частини1 статті 263 Цивільного кодексу України).

16.01.2023 позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області із цією позовною заявою. 24.01.2023 суддею Кучеренко О.І. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме доплатити судовий збір у розмірі 3118,00 грн (а.с. 83). Ухвалу від 24.01.2023 позивач отримав 09.02.2023. Позивач 16.02.2023 надіслав до суду заяву про продовження строку для усунення недоліків до 02.03.2023 (а.с. 84). Військова частина НОМЕР_1 01.03.2023 подала до суду (а.с.85) доказ доплати судового збору у розмірі 3118,00 грн, проте 02.03.2023 отримала ухвалу від 27.02.2023 у справі №925/114/23 про привернення позовної заяви (а.с. 86-87).

1.6. 10.03.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 925/316/23, вирішив справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 30.03.2023 о 10 год. 00 хв.

1.7. Ухвалу суду від 10.03.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав учасникам справи в установленому законом порядку, зокрема позивачу - рекомендованим листом та електронною поштою, представнику позивача Костинському Я.О. електронною поштою, відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 16.03.2023 вручено відповідачу (а. с. 96).

1.8. 16.03.2023 відповідач подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 97). Цього ж дня 16.03.2023 суд надав можливість відповідачу ознайомитися з матеріалами справи та зняти копії

1.9. 22.03.2023 відповідач подав до суду відзив на позов (а.с. 98-99), у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю у зв`язку з його безпідставністю та пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що оспорюваний договір виконано сторонами. Відсутність в укладеному між відповідачем та позивачем договорі переліку робіт, який має бути проведений не є підставою для визнання договору недійсним, оскільки на момент укладення договору не було встановлено, які роботи необхідно буде виконати і в зв`язку з цим в договорі було зазначено поточний ремонт. Перелік виконаних робіт та замінених агрегатів зазначено в актах виконаних робіт. Найменування та місце розташування сторін, термін виконання робіт, вартість та порядок розрахунків у договорі зазначено. Перелік складових частин зазначено в актах виконаних робіт. Для підтвердження виконання ремонту та гарантійні зобов`язання на використані деталі позивачу були надані документи на придбання цих деталей.

Підписавши акти виконаних робіт позивач підтвердив, що вказані роботи були дійсно виконані і претензій позивач не має. Укладений між позивачем та відповідачем договір відповідає вимогам чинного законодавства і відсутні підстави для визнання його недійсним. В основу позову позивач поклав аудиторський звіт від 22.09.2017 та ставить під сумнів сам факт виконання ремонтних робіт. Аудиторський звіт, побудований на припущеннях, а не прямих доказах, і не є експертним висновком, а являється лише чиєюсь суб`єктивною думкою. Підписані акти виконаних робіт свідчать про факт виконання зазначених в актах робіт. Позивач в позові зазначає, що за фактом використання коштів на проведення ремонтних робіт автомобілів проводилось службове розслідування, за висновком якого прийнято рішення про правомірність використання коштів. Крім того, матеріали аудиторських перевірок направлялись до ДБР, прокуратури, якими не виявлено ознак кримінального правопорушення. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача коштів за виконані ремонтні роботи.

1.10. Відповідач подав до суду заяву про застосування позовної давності (а.с. 100), у якій просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача, оскільки позивач безпричинно пропустив строк звернення до суду з цим позовом у строк до 31.12.2018. Доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Оскільки позивач повинен також довести той факт, що він не міг довідатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Оспорюваний позивачем договір №31 діяв з 17.12.2015 по 31.12.2015. Отже, строк звернення позивача до суду закінчився 31.12.2018. У цей період ні карантину, ні воєнного стану в Україні не було. Тому відповідач вважає, що позивач безпричинно пропустив строк звернення до суду з цим позовом. Час складання аудиторського звіту, на який посилається позивач, немає ніякого значення, оскільки позивач є самостійною юридичною особою і має всі можливості для звернення до суду.

1.11. У підготовче судове засідання 30.03.2023 з`явились представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Хомік Сергій Григорович.

1.12. 30.03.2023 суд відклав розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 13.04.2023 на 09 год. 30 хв., про що учасники справи, які з`явилися у судове під розписку (а.с. 101).

1.13. Ухвалу суду від 30.03.2023 про відкладення розгляду суд надіслав учасникам справи в установленому законом порядку, зокрема представнику позивача Костинському Я.О. та відповідачу електронною поштою, які 30.04.2023 доставлені до їх електронних скриньок (а.с. 107).

1.15. У підготовче судове засідання 13.04.2023 з`явились представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Хомік Сергій Григорович.

1.14. 13.04.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.05.2023 на 09 год. 00 хв., про що учасники справи, які з`явилися у судове під розписку (а.с. 115).

1.15. Судове засідання, призначене на 02.05.2023 на 09 год. 00 хв. не відбулося у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

1.16. 15.05.2023 суд призначив розгляд справи на 23.05.2023 на 10 год. 30 хв.

1.17. У судове засідання 23.05.2023 з`явились представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Хомік Сергій Григорович.

1.18. 23.05.2023 суд розпочав розгляд справи по суті.

1.19. Представник позивача Костинський Ярослав Олександрович у судовому засіданні просив суд позов задовольнити повністю та поновити строк позивачу для звернення до суду. Представник відповідача адвокат Хомік Сергій Григорович заперечив проти позову повністю, просив суд застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності.

1.20. 23.05.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/316/23.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову позивача до відповідача є немайнова вимога про визнання недійсним договір про закупівлю послуг за державні кошти № 31 від 17 грудня 2015 року, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 та Фізичною особою - підприємцем Литвин Любов Петрівною, та майнова вимога про стягнення коштів у розмірі 175718,00 грн, сплачених за надані послуги з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за договором №31 від 17.12.2015.

2.2. Підставами позову є обставини, згідно яких позивач зазначає, що фактично відповідачем послуги з ремонту за спірними договором не надавалися (роботи не виконувалися), а у договорі не передбачено істотних умов, визначених статтею 25 Закону України Про автомобільний транспорт.

2.2. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.3. Предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 31 від 17 грудня 2015 року, підстави для визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, прокурор подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

3.1.1. 17 грудня 2015 року Військова частина НОМЕР_1 (замовник) та ФОП Литвин Любов Петрівна (постачальник) уклали договір №31 про закупівлю послуг за державні кошти (а. с. 20-21), згідно з пунктом 1 якого постачальник зобов`язується у 2015 році надати замовникові, зазначені в актах здачі прийняття робіт (надання послуг), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Сторони погодили усі істотні умови договору і, зокрема, домовилися про таке:

п.1.2 - найменування послуги: поточний ремонт та технічне обслуговування автомобільної техніки. Кількість послуг за цим договором згідно актів здачі прийняття робіт (надання послуг);

п. 1.3 обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків;

п. 2.1 постачальник повинен надати замовнику послугу (послуги) передбачені цим договором, якість яких відповідає технічним та якісним характеристикам, державним стандартам України, технічним умовам, технічним регламентам, а також вимогам нормативно технічної документації, сертифікатам відповідності, висновкам державної санітарно епідеміологічної експертизи та іншим вимогам, визначеними статтею 15 Господарського кодексу України;

п. 2.2 в залежності від предмету закупівлі контроль за якістю здійснюється відповідно до Положення про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2009 №1107 та інших нормативно правових актів, що визначають вимоги до якості відповідних товарів і послуг;

п. 3.1 орієнтовна ціна договору становить 175718,00 грн;

п. 3.2 ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін;

п. 4.1 розрахунки за фактично надані послуги проводяться після виконання робіт щодо поточного ремонту автомобільної техніки та підписання актів здачі прийняття робіт(надання послуг);

п. 5.1 строк (термін) виконання робіт або надання послуг на протязі 2-х днів;

п. 5.2 місце виконання робіт або надання послуг: майстерня постачальника чи парк військової частини НОМЕР_1 (у разі неможливості замовником у технічні засоби;

п. 10.1 цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2015 року.

3.1.2. На виконання договору відповідач здійснив ремонт автомобільної техніки позивача, а саме:

-КамАЗ-54112 військовий номер 4472Т1 (акт №ЛП-0000295 здачі- прийняття робіт від 18 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 58477,00 грн;

-КамАЗ-5320 військовий номер 2957П2 (акт №ЛП-0000296 здачі- прийняття робіт від 18 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 14610,00 грн;

-КамАЗ-5412 військовий номер 4471 Т1 (акт №ЛП-0000297 здачі- прийняття робіт від 21 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 14616,00 грн;

-КамАЗ-5410 військовий номер 2954П2 (акт №ЛП-0000298 здачі- прийняття робіт від 21 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 12529,50 грн;

-КамАЗ-5410 військовий номер 2960П2 (акт №ЛП-0000299 здачі- прийняття робіт від 22 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 9597,00 грн;

-УРАЛ-4320 військовий номер 7472К5 (акт №ЛП-0000300 здачі- прийняття робіт від 22 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 13989,50 грн;

-УРАЛ-43202 військовий номер 7526К5 (акт №ЛП-0000301 здачі- прийняття робіт від 23 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 12243,50 грн;

-УРАЛ-43202 військовий номер 7502К5 (акт №ЛП-0000302 здачі- прийняття робіт від 23 грудня 2015 року), загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ склала 39655,50 грн.

3.1.3. У підтвердження виконанням договору сторони підписали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ЛП-0000295 від 18.12.2015 на суму 58477,00 грн без ПДВ; № ЛП-0000296 від 18.12.20215 на суму 14610,00 грн без ПДВ; № ЛП-0000297 від 21.12.2015 на суму 14616,00 грн без ПДВ; № ЛП-0000298 21.12.2015 на суму 12529,50 грн без ПДВ; № ЛП-0000299 22.12.2015 на суму 9597,00 грн без ПДВ; № ЛП-0000300 від 22.12.2015 на суму 13989,50 грн без ПДВ; № ЛП-0000301 від 23.12.2015 на суму 12243, 50 грн без ПДВ; № ЛП-0000302 від 23.12.2015 на суму 39655,50 грн без ПДВ (а.с. 22-29).

3.1.4. 24 грудня 2015 року позивач здійснив розрахунок з відповідачем, про що свідчать відмітки "оплачено" Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на кожному із зазначених вище актів здачі-прийняття робіт.

3.1.5. У Військовій частині НОМЕР_1 представниками Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства Оборони України проводився плановий внутрішній фінансовий аудит, аудит відповідності та аудит ефективності фінансово - господарської діяльності за період з 27.01.2015 по 07.08.2017, за результатами якого складений аудиторський звіт від 22.09.2017 №234/1/31/59 (а.с. 55-70) та 05.10.2020 №234/1/31/44 (а.с. 71-76), у якому зазначено, що під час дослідження документів щодо закупівлі послуг поточного ремонту та технічного обслуговування автомобільної техніки за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) в грудні 2015 року Військовою частиною НОМЕР_1 були оплачені відповідні послуги на загальну суму 475718,00 грн за договорами від 17.12.2015 №31, з яких за укладеним з ФОП Литвин Л.П. на суму 175718,00 грн.

В порушення вимог п 1.3, 1.4 Інструкції про порядок проведення операційного аудиту централізованих та децентралізованих розрахунків №828 посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 не надавалися підтверджуючі документи до Управління для здійснення операційного аудиту закупівлі товарів та послуг, очікувана вартість яких перевищує 50000,00 грн.

У аудиторському звіті від 22.09.2017 №234/1/31/59 вказано, що вказаним договором не було передбачено істотних умов, визначених статтею 25 Закону України "Про автомобільний транспорт" №3492-IV, а саме: 1) перелік робіт, які мав бути проведений; 2) гарантійні зобов`язання виконавця на проведені роботи (замінені запасні частини); 3) перелік складових частин (матеріалів), використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу; 4) перелік документів, який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту.

До перевірки не було надано інших документів, визначених вимогами п. 2 розділу IV, п. 8 розділу VII Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів №615, а саме: актів передавання-приймання колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; рахунки-фактури (наряд-замовлення, накладні, квитанції тощо), окремо пов`язані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного) та окремо пов`язані з виконанням ремонту; гарантійні талони (один примірник); довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцями на колісні транспортні засоби.

Одночасно, до перевірки не надано документи, що підтверджували факти допуску працівників ФОП Литвин Л.П. на територію військової частини, ввезення-вивезення матеріальних цінностей (обладнання, запчастин, спеціального обладнання, допуск транспортних засобів) виконавців робіт, вивезення демонтованих агрегатів за матеріальними перепустками до виробничих потужностей виконавців.

В/ч НОМЕР_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Північно - Східного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства Оборони України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізична-особа-підприємець Литвин Любов Петрівна та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Гермес 2000", в якому просила: 1) зобов`язати відповідача скасувати висновки, рекомендації та пропозиції щодо укладення позивачем договорів №31, №32 та 33 із ФОП Литвин Л.П. та ТОВ "Торговий дім "Гермес-2000 у грудні 2015 року на загальну суму 475718,00 грн; 2) зобов`язати відповідача скасувати п.11 розділу 3.2 пропозиції аудиторського звіту від 23.09.2017 №234/1/31/59 щодо прийняття рішення за фактом безпідставного витрачання коштів унаслідок завищення обсягів та вартості отриманих товарів, робіт, послуг на суму 475718,00 грн.

Черкаський окружний адміністративний суд у рішенні від 02.07.2018 у справі №823/57/18 у задоволенні позову В/ч НОМЕР_1 відмовив повністю.

Протягом жовтня 2020 року у військовій частині НОМЕР_1 представниками Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства Оборони України (далі - Управління) проводився плановий внутрішній фінансовий аудит, аудит відповідності та аудит ефективності фінансово-господарської діяльності за період з 08.08.2017 по 31.08.2020, за результатами якого складено Аудиторський звіт №234/1/31/44 від 05.10.2020 (а.с. 71-76), у пункті 6 розділі 3.2 "Пропозиції" якого зазначено,- в термін до 02.11.2020 прийняти рішення за фактом безпідставного витрачання коштів внаслідок завищення обсягів та вартості отриманих товарів, робіт, послуг на суму 450106,25 грн (Пропозиція вноситься повторно, в новій редакції).

3.1.6. 02.09.2022 Департамент внутрішнього аудиту Міністерства оборони України надіслав Командиру Військової частини НОМЕР_1 лист №234/1572 про необхідність прийняття рішення щодо відшкодування матеріальних збитків завданих державі внаслідок незаконного витрачання коштів на суму 450106,25 грн у судовому порядку (а.с.46-47).

3.1.7. 21.09.2022 Командування Сил логістики Збройних Сил України надіслало Командиру Військової частини НОМЕР_1 лист № 370/5520 (а.с. 48), у якому запропонував вжити заходів щодо відшкодування матеріальних збитків завданих державі внаслідок незаконного витрачання коштів на суму 450106,25 грн у судовому порядку.

3.1.8. 21.12.2022 Командування Сил логістики Збройних Сил України надіслало Командиру Військової частини НОМЕР_1 лист №1966с (а.с. 49), якому запропонував Командиру військової частини НОМЕР_1 в найкоротший термін звернутися до господарського суду з позовною заявою для відшкодування зазначених збитків, зокрема на суму 450106, 25 грн та з вимогою щодо поновлення строків позовної давності.

3.2. У судовому засіданні представники сторін надали тотожні пояснення, у яких визнали факт укладення договору про закупівлю послуг за державні кошти № 31 від 17 грудня 2015 року та ствердили, що договір є укладений.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.5. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

3.6. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані позивачем докази суд визнає належними.

3.7. На підтвердження обставин, яким позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Тому подані позивачем докази суд визнає допустимими.

3.8. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані позивачем, достовірними.

3.9. Відповідач доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, не подав.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.1. Оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає встановленими обставини:

- виникнення між позивачем та відповідачем ТОВ «Інноваційна енергосистема» майново-господарського зобов`язання на підставі договору про закупівлю послуг за державні кошти № 31 від 17 грудня 2015 року;

- договір про закупівлю послуг за державні кошти № 31 від 17 грудня 2015 року є укладеним та є підставою виникнення взаємних прав та обов`язків у його сторін;

- виконання відповідачем зобов`язання зі здійснення ремонту автомобільної техніки позивача;

- виконання позивачем грошового зобов`язання зі сплати за здійснення ремонту автомобільної техніки;

- проведення у позивача планового внутрішнього фінансового аудиту, аудит відповідності та аудит ефективності фінансово-господарської діяльності за період з 27.01.2015 по 07.08.2017, за результатами якого складений аудиторський звіт від 22.09.2017 №234/1/31/59.

4.2. Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення.

4.3. За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.4. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

4.5. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.6. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.7. У даній справі, враховуючи наявність чітких та переконливих доказів, а також вірогідність поданих позивачем доказів суд дійшов висновку про доведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі господарського договору та неналежне виконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні.

4.8. Відповідачем не подано суду доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. З огляду на вказане суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися сторони, які суд застосував, та мотиви їх застосування. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

5.1. Передумовою виникнення спору є укладення сторонами договору про надання послуг.

5.2. Причиною виникнення спору є виявлення позивачем обставин, що, на його думку, зумовлюють підстави для визнання договору недійсним.

5.3. Таким обставинами є відсутність у договорі істотних умов, передбачених статтею 25 Закону України Про автомобільний транспорт, а також встановлення в результаті аудиту діяльності позивачу фактів неналежного виконання договору через відсутність документів, що передбачені Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів №615 від 28.11.2014.

5.4. На підставі досліджених судом письмових доказів суд доходить висновку про виникнення між позивачем та відповідачем господарського зобов`язання на підставі договору про закупівлю послуг за державні кошти №31 від 17.12.2015, виконання сторонами господарського зобов`язання відповідно до умов договору.

5.5. На виконання договору відповідач здійснив ремонт автомобільної техніки позивача. Надання послуг підтверджено актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Позивач прийняв роботи у 2015 році на підставі актів здачі-прийняття робіт без зауважень та претензій. За надані відповідачем послуги позивач здійснив розрахунок.

5.6. Позивач з вимогою про неналежне виконання умов договору до відповідача не звертався.

5.7. Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

5.8. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 2 статті 638 Цивільного кодексу України).

5.9. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. (частина 1 статті 180 Господарського кодексу України).

5.10. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

5.11. Укладаючи договір, сторони погодили предмет надання послуг з поточного ремонту та технічного обслуговування автомобільної техніки; ціну 175718,00 грн; та строк надання послуг протягом 2-х днів.

5.12. В судовому засіданні сторони спільно пояснили, що вважають договір укладеним.

5.13. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що договір про закупівлю послуг за державні кошти №31 від 17.12.2015 є укладений.

5.14. Відсутність у договорі істотних умов, передбачених статтею 25 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: переліку робіт з технічного обслуговування, переліку складових частин (матеріалів), використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного

засобу, перелік документів, який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту, та гарантійні зобов`язання виконавця щодо проведених робіт, не зумовлюють його недійсність, та водночас могли б слугувати підставою для висновку про його неукладеність, у випадку такого спору між сторонами.

5.15. Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

5.16. Згідно із частинами 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

5.17. Підстави для визнання правочину недійсним, передбачені статтею 203 Цивільного кодексу України, повинні існувати у момент вчинення правочину.

5.18. Невиконання чи неналежне виконання умов договору стороною (сторонами) не є підставою для визнання правочину недійсним.

5.19. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

5.20. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

5.21. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

5.22. Позивач не довів, а суд не встановив існування у момент вчинення оспорюваного правочину, передбачених законом, підстав для визнання договору про закупівлю послуг за державні кошти №31 від 17.12.2015 недійсним.

5.23. Позивач не довів, а суд не встановив факту порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача внаслідок укладення оспорюваного правочину.

5.24. Враховуючи відсутність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним у спірних відносинах не підлягають застосуванню, передбачені статтею 216 Цивільного кодексу України, правові наслідки недійсності правочину.

5.25. Вимоги позивача про визнання недійсним договору про закупівлю послуг за державні кошти №31 від 17 грудня 2015 року та стягнення з відповідача 175718,00 грн суд визнає необґрунтованими та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. При зверненні до суду позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 5368,00 грн на підставі платіжного доручення № 66 від 12.01.2023 (а. с. 13) та платіжної інструкції №318 від 27.02.2023 (а.с. 14)

6.2. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.3. Оскільки у позові позивачу відмовлено, сплачений ним судовий збір у розмірі 5368,00 грн не підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано 08.06.2023.

Суддя А.І. Гладун