ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 м. ХарківСправа № 922/2024/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом ОСОБА_1
до 1. Акціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Міністерство енергетики України
про визнання недійсним рішення
та
за позовом третьої особи з самостійними вимогамиОСОБА_4
доАкціонерного товариства "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" , треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3
провизнання недійсним рішення

за участю представників:

представника позивача - не з`явився;

представника відповідача 1 - не з`явився;

представника відповідача 2 (третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на стороні стороні відповідача за позовом 3-ї особи з самостійними вимогами) - не з`явився;

представника відповідача 3 (третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача за позовом 3-ї особи з самостійними вимогами) - не з`явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство енергетики України - не з`явився;

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Харківобленерго", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить суд:

- визнати недійсним з моменту прийняття, рішення Наглядової ради АТ "Харківобленерго" від 10.12.2021, яке оформлене Протоколом №15/2021, в частині включення пропозиції акціонера товариства, фізичної особи ОСОБА_5 , який є власником 0,0000019% статутного капіталу Товариства, до проекту порядку денного позачергових загальних зборів Товариства, що відбудуться 15.12.2021 (з питання 2-го порядку денного);

- визнати недійсними з моменту прийняття, рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Харківобленерго", що відбулись 15.12.2021 та оформлені Протоколом №33, в частині обрання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 незалежними членами Наглядової ради АТ "Харківобленерго" (з питання 2-го порядку денного);

- визнати члена Наглядової ради АТ "Харківобленерго" ОСОБА_2 , обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Харківобленерго", що відбулись 15.12.2021 року та оформлені Протоколом №33, таким, що не може вважатись незалежним директором Наглядової ради АТ "Харківобленерго".

- визнати члена Наглядової ради АТ "Харківобленерго" Скоріка Д.О., обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Харківобленерго", що відбулись 15.12.2021 та оформлені Протоколом №33, таким, що не може вважатись незалежним директором Наглядової ради АТ "Харківобленерго".

В обґрунтування позову вказує, що рішення загальних зборів в частині обрання до складу наглядової ради АТ «Харківобленерго» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як незалежних директорів, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства. Вказані особи не могли бути обрані до складу наглядової ради, оскільки не обиралися за результатами конкурсного відбору кандидатів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/2024/22.

16.02.2023 ОСОБА_4 звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до АТ «Харківобленерго», в якій просить суд:

- визнати недійсними з моменту прийняття рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Харківобленерго», що відбулись 15.12.2021 та оформлені протоколом №33, в частині обрання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 незалежними членами Наглядової ради АТ «Харківобленерго» (з питання 2-го порядку денного).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.02.2023 у справі №922/2024/22 позовну заяву ОСОБА_4 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, розгляд справи №922/2024/22 розпочато спочатку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 залучено до участі у справі №922/2024/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів за первісним позовом Міністерство енергетики України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 залучено до участі у справі №922/2024/22 за позовом третьої особи ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.04.2023 закрито підготовче провадження по справі №922/2024/22 та призначено справу до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні від 02.05.2023 у справі №922/2024/22 було оголошено перерву на 16.05.2023 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 02.05.2023.

В призначене на 16.05.2023 судове засідання представники учасників справи не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені відповідно до положень ГПК України.

Від представника позивача та третьої особи з самостійними вимогами надійшло клопотання (вх. №12172 від 16.05.2023), в якому просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності уповноваженого представника на підставі наявних матеріалів справи. Враховуючи належне повідомлення позивача та третю особу з самостійними вимогами про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності їх уповноваженого представника.

Від представника відповідача-3 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та залишення позовних заяв без розгляду (вх. №12094 від 15.05.2023). В подальшому від представника відповідача-3 надійшла заява (вх. №12218 від 16.05.2023), в якій просить суд залишити без розгляду раніше подане клопотання.

Суд зазначає, що онією із складових принципу диспозитивності є те, що суб`єкт має можливість відмовитися від свого права чи інтересу. Тобто право особи на звернення до суду, зокрема із клопотанням (заявою), рівною мірою стосується й права такої особи на відкликання цього клопотання (заяви) або залишення без розгляду. ГПК України не містить положень, які б забороняли особі це зробити. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника відповідача-3 та залишити без розгляду раніше подане клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та залишення позовних заяв без розгляду (вх. №12094 від 15.05.2023).

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги як за первісним позовом так і за позовом третьої особи, а також заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Позивач ОСОБА_1 станом на 12.10.2022 є акціонером АТ «Харківобленерго». Позивач є власником 53 шт. простих бездокументарних іменних акцій емітента загальною номінальною вартістю 12,19 грн, що становить частку 0,000020% статутного капіталу АТ «Харківобленерго». Цей факт підтверджується випискою ТОВ «Об`єднана Реєстраційна Компанія» від 31.10.2022 вих. №142 про стан рахунку в цінних паперах станом на 12.10.2022.

Третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_4 станом на 31.12.2022 також є акціонером АТ «Харківобленерго» та власником 53 шт. простих бездокументарних іменних акцій емітента загальною номінальною вартістю 12,19 грн, що становить частку 0,000020% статутного капіталу АТ «Харківобленерго». Цей факт підтверджується реєстром власників іменних цінних паперів від 02.01.2023 вих. №79859.

03.11.2021 Наглядовою радою АТ «Харківобленерго» прийняті рішення, зокрема, про дистанційне проведення 15.12.2021 позачергових загальних зборів Товариства з наступним порядком денним: 1) прийняття рішення про припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради Товариства; 2) обрання членів Наглядової ради Товариства; 3) затвердження умов цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами Наглядової ради Товариства. Обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради Товариства. Зазначене рішення оформлено Протоколом засідання Наглядової ради АТ «Харківобленерго» від 03.11.2021 №13/2021.

07.12.2021 акціонер АТ «Харківобленего» ОСОБА_5 звернувся до Наглядової ради АТ «Харківобленерго» з листом від 04.12.2021 «Про надання пропозицій до проекту порядку денного позачергових загальних зборів АТ «Харківобленерго». В якому до 2-го питання порядку денного «Обрання членів Наглядової ради Товариства» запропонував обрати незалежними членами Наглядової ради, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 . До поданого листа додані заяви вказаних осіб про надання згоди на обрання незалежним членом Наглядової ради Товариства.

10.12.2021 Наглядової радою АТ «Харківобленерго» прийняті рішення, зокрема, про включення пропозиції акціонера Товариства ОСОБА_5 , який є власником 0,0000019% статутного капіталу Товариства, до порядку денного позачергових загальних зборів Товариства, що відбудуться 15.12.2021 (питання №2 порядку денного). Зазначене рішення оформлено Протоколом засідання Наглядової ради АТ «Харківобленерго» від 10.12.2021 №15/2021.

15.12.2021 були проведені позачергові загальні збори акціонерів АТ «Харківобленерго», на яких були присутні 6 акціонерів (їх представників), які сукупно є власниками 98,11690200% голосуючих акцій від їх загальної кількості (далі - Загальні збори).

За наслідками проведення цих Загальних зборів були прийняті рішення, оформлені протоколом від 15.12.2021 №33, зокрема, з 2-го питання порядку денного - про обрання членами Наглядової ради Товариства: ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_2 (незалежний член Наглядової ради Товариства); ОСОБА_3 (незалежний член Наглядової ради Товариства).

Зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача та третьої особи з самостійними вимогами до господарського суду для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів.

Заперечуючи проти первісного позову АТ "Харківобленерго" зазначає, що законом фактично встановлена презумпція, що незалежний член наглядової ради (незалежний директор) є таким, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 53-1 Закону, не залежно від того чи обирався від як незалежний член Наглядової ради відповідно до спеціальної процедури, чи автоматичної втрати такого статусу на думку окремих акціонерів. Вказана презумпція (статусу «незалежного члена Наглядової ради»), може бути спростована лише шляхом звернення акціонера до суду із позовом щодо визнання особи такою, що не може вважатися незалежним директором. Отже, позивачкою не доведено невідповідність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 критеріям визначеним ст. 53-1 Закону України «Про акціонерні товариства».

У відзиві на позов ОСОБА_3 зазначає про відсутність у необхідності у застосуванні Порядку, адже Порядок регламентує проведення конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради, що пропонуються до обрання на посаду незалежних членів наглядової ради суб`єктом управління об`єктами державної власності. Таким чином, рішення Наглядової ради АТ «Харківобленерго» від 10.12.2021 є законним та позивачем не наведено жодних законних та обґрунтованих підстав для визнання його недійсним. Також стверджує, що позивачем не доведено будь-якого порушення її прав та інтересів, а також того факту, що вона була акціонером АТ «Харківобленерго» на час прийняття оскаржуваних рішення Наглядової ради АТ «Харківобленерго» від 10.12.2021, яке оформлене Протоколом №15/2021, та рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Харківобленерго», що відбулись 15.12.202 та оформлені Протоколом №33. Також зазначає про те що стороною пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду .

Відповідач у відзиві на позов третьої особи з самостійними вимогами проти позову заперечує та зазначає, що позивачем не обґрунтовано порушення її прав та інтересів як акціонера прийнятим рішенням. Крім того зазначає, що ОСОБА_4 має 0 голосуючих акцій згідно реєстру власників іменних цінних паперів.

У своїх поясненнях щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 проти позову заперечує та зазначає проте, що позивачем не доведено будь-якого порушення її прав та інтересів, а також того факту, що вона була акціонером АТ «Харківобленерго» на час прийняття оскаржуваного рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Харківобленерго», що відбулись 15.12.202 та оформлені Протоколом №33.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Суд зазначає, що учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов`язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України.

Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред`явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства (наведене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 20.02.2018 у справі №925/706/17 і від 25.02.2020 у справі №904/1237/17).

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про акціонерні товариства" (тут і надалі в редакції від 06.10.2021) у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття.

З вищевказаних положень вбачається те, що право на оскарження як рішень загальних зборів акціонерного товариства так і рішень наглядової ради товариства мають лише акціонери такого товариства.

А отже, для правильного вирішення даного спору, першочергово необхідним є встановлення наявності/відсутності у ОСОБА_1 та у ОСОБА_4 статусу учасника (акціонера) АТ «Харківобленерго» станом на дати прийняття оспорюваних рішень. Тобто наявності корпоративних прав, та, як наслідок, обставин наявності або відсутності факту порушення відповідних корпоративних прав.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

За приписами статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства" кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Станом на час прийняття оспорюваних рішень Наглядової радою АТ «Харківобленерго» та позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Харківобленерго» так само як і на час розгляду даної справи, правові засади функціонування депозитарної системи України, порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів регулюються Законом України "Про депозитарну систему України".

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про депозитарну систему України" власник рахунка у цінних паперах - особа, якій професійним учасником депозитарної системи України та/або Національним банком України відкрито рахунок у цінних паперах.

Частиною першою статті 194 ЦК України передбачено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

За змістом статті 6 Закону України "Про депозитарну систему України" депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік). При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами (крім обліку прав на цінні папери, які обліковуються на рахунку номінального утримувача), Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами, номінальними утримувачами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" визначено, що підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" виписка з рахунка в цінних паперах номінального утримувача є документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери на рахунку номінального утримувача, що належать клієнтам номінального утримувача або клієнтам клієнта номінального утримувача, та не є підтвердженням права власності на цінні папери.

Отже, реалізація права власності на набуті цінні папери можлива після належного їх оформлення - видачі особі сертифіката (при документарній формі випуску) або зарахування цінних паперів на рахунок особи та отримання нею виписки з рахунку у цінних паперах (при бездокументарній формі випуску).

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах (див. Постанови Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №917/140/20, від 20.05.2021 у справі №917/136/20, від 14.03.2023 у справі №917/1746/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що облік цінних паперів здійснюється депозитарною установою, а саме ТОВ «Об`єднана реєстраційна компанія». При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні приписів статей 76-77 ГПК України на підтвердження обставин набуття ОСОБА_1 станом на 10.12.2021 та 15.12.2021, а також ОСОБА_4 станом на 15.12.2021 статусу акціонерів АТ «Харківобленерго».

Суд зазначає, що наявна в матеріалах справи виписка ТОВ «Об`єднана Реєстраційна Компанія» від 31.10.2022 вих. №142 про стан рахунку в цінних паперах станом на 12.10.2022 щодо ОСОБА_1 не є документом, який підтверджує те, що позивач був акціонером відповідача на момент прийнятті оспорюваних рішень Наглядовою радою АТ «Харківобленерго» та позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Харківобленерго». Також, не є таким документом і наданий третьою особою з самостійними вимогами ОСОБА_4 реєстр власників іменних цінних паперів від 02.01.2023 вих. №79859 станом на 31.12.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати позивача та третю особу з самостійними вимогами акціонерами АТ «Харківобленерго» станом на дату прийняття оспорюваних рішень, оскільки останніми не надано виписки з рахунка в цінних паперах станом на момент прийняття рішень.

А отже, суд відхиляє посилання позивача та третьої особи з самостійними вимогами стосовно того, що спірними рішеннями Наглядової ради та позачергових загальних зборів акціонерів були порушені їх охоронювані законом інтереси. У зв`язку з тим, що жодні охоронювані законом інтереси позивача та третьої особи з самостійними вимогами не могли бути порушені спірним рішеннями, оскільки останніми не надані докази на підтвердження набуття статусу акціонерів відповідача.

Суд наголошує, що для дослідження і встановлення в межах даного спору ключових питань щодо наявності порушених прав позивача та третьої особи з самостійними вимогами є встановлення судом наявність факту права власності на акції станом на момент проведення оскаржуваних рішень наглядової ради та позачергових загальних зборів (10.12.2021 та 15.12.2021 відповідно) і таке право, у свою чергу, не може бути ймовірним чи абстрактним.

Враховуючи норми статті 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України, статті 20 ГК України, статті 4 ГПК України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою.

Таким чином, встановивши, що права позивача та третьої особи з самостійними вимогами, які звернулися до суду на підставі частини першої статті 50 Закону України «Про акціонерні товариства» не порушені або відновлені, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не доведено набуття статусу акціонера АТ «Харківобленерго» станом на момент прийняття оспорюваних рішень, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині визнання недійсними рішень Наглядової ради АТ "Харківобленерго" та позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Харківобленерго" в частині включання та обрання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незалежними директорами.

Щодо позовних вимог первісного позову про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що не можуть вважатись незалежними директорами Наглядової ради АТ "Харківобленерго", суд зазначає наступне.

В обгрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проходили конкурсний відбір передбачений Порядком проведення конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради державного унітарного підприємства та їх призначення, а також проведення конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, що пропонуються суб`єктом управління об`єктами державної власності до обрання на посаду незалежних членів наглядової ради, затвердженого постановою КМУ від 10.03.2017 №142 (даплі Порядок); заяви щодо відповідності критеріям незалежності члена наглядової ради підприємства ні до Комісії, ні до АТ «Харківобленерго» не надавали, в результаті чого підтвердження та перевірка відомостей викладених у заяві, а також встановлення відповідності кандидатів критеріям незалежності Комісією здійснювалось. А отже, вказаних осіб не можна вважати незалежними директорами та такими, що відповідають критеріям незалежності, які передбачені ст. 53-1 Закону України «Про акціонерні товариства».

Частиною другою статті 53-1 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що у разі якщо акціонер вважає, що незалежний директор не відповідає вимогам цієї статті, такий акціонер може звернутися до суду з позовом щодо визнання особи такою, що не може вважатися незалежним директором.

Тобто, спеціальний порядок дострокового припинення повноважень незалежних директорів з ініціативи акціонера товариства, передбачений частиною другою статті 53-1 Закону України «Про акціонерні товариства», застосовується лише у випадку, коли незалежний член наглядової ради не відповідає вимогам незалежності, встановленим законом. При цьому, нормами статті 53-1 Закону України "Про акціонерні товариства" не зазначено, що відповідний позов повинен безпосередньо стосуватися рішення загальних зборів акціонерів, яким такого належного директора було обрано до Наглядової ради акціонерного товариства. Тобто, будь-який акціонер, якщо він вважає, що незалежний директор не відповідає вимогам цієї статті, може звернутися до суду з позовом щодо визнання особи такою, що не може вважатися незалежним директором, як зазначалось вище станом на момент подачі позову позивач ОСОБА_1 є акціонером, що підтверджується випискою ТОВ «Об`єднана Реєстраційна Компанія» від 31.10.2022 вих. №142 про стан рахунку в цінних паперах станом на 12.10.2022 .

При цьому, суд зазначає, що перелік підстав для визнання незалежного директорами таким, що не відповідає вимогам частини першої статті 53-1 вказаного Закону є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. А саме відповідно до частини першої статті 53-1 Закону України "Про акціонерні товариства" незалежний член наглядової ради (незалежний директор) - член наглядової ради, на якого відсутній будь-який вплив з боку інших осіб у процесі прийняття рішень під час виконання обов`язків незалежного директора. Зокрема, не може вважатися незалежним директором особа, якщо вона:

1) входила протягом попередніх п`яти років до складу органів управління цього товариства та/або афілійованих з ним юридичних осіб;

2) одержує та/або одержувала протягом попередніх трьох років від цього товариства та/або афілійованих з ним юридичних осіб додаткову винагороду в розмірі, що перевищує 5 відсотків сукупного річного доходу такої особи за кожний з таких років;

3) володіє (прямо або опосередковано) 5 і більше відсотками статутного капіталу юридичної особи чи є посадовою особою або особою, яка здійснює управлінські функції в такій юридичній особі, а також є фізичною особою - підприємцем, яка протягом минулого року мала істотні ділові відносини з товариством та/або афілійованими з ним юридичними особами;

4) є та/або була протягом попередніх трьох років незалежним аудитором цього товариства та/або афілійованих з ним юридичних осіб;

5) є та/або була протягом попередніх трьох років працівником аудиторської фірми, яка протягом попередніх трьох років надавала аудиторські послуги цьому товариству та/або афілійованим з ним юридичним особам;

6) є та/або була протягом попередніх трьох років працівником цього товариства та/або афілійованих з ним юридичних осіб;

7) є акціонером - власником контрольного пакета акцій та/або є представником акціонера - власника контрольного пакета акцій цього товариства в будь-яких цивільних відносинах;

8) була сукупно більш як 12 років членом наглядової ради цього товариства;

9) є близькою особою осіб, зазначених у пунктах 1-8 цієї частини;

10) не відповідає додатковим критеріям, встановленим статутом або іншими внутрішніми документами товариства.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що не можуть вважатись незалежними директорами Наглядової ради АТ "Харківобленерго", позивач у позовній заяві не зазначає конкретного пункту частини першої статті 53-1 Закону України «Про акціонерні товариства», якому такі особи не відповідають. В свою чергу підстави на на які посилається позивач не входять до відповідного переліку ст. 53-1 Закону України «Про акціонерні товариства».

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, те, що у відповідності до ст. 53-1 Закону України «Про акціонерні товариства» перелік підстав для визнання незалежного директорами таким, що не відповідає вимогам частини першої статті 53-1 вказаного Закону є вичерпним, та оскільки обставини на які позивач посилається не входять до відповідно переліку підстав, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в цій частині через їх необґрунтованість.

Щодо поданої відповідачем-3 заяви про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску (схожий висновок викладено у пункті 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

За таких обставин, враховуючи висновок суду про необґрунтованість позовних вимог позивача за первісним позовом, господарський суд не вирішує питання про застосування позовної давності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною четвертою статті 129 ГПК України, положеннями якої визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовних заяв залишаються за позивачем та третьою особою з самостійними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволені позову відмовити повністю.

2. В задоволені позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору відмовити повністю.

3. Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "24" травня 2023 р.

Суддя Н.С. Добреля