ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/137/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., розглянувши заяву подану Головним управлінням пенсійного фонду України в Рівненській області у справі

за позовом: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області

до відповідача: Приватного-орендного підприємства "Вікторія"

про зобов`язання вчинити дії

Сторони не забезпечили явку уповноважених представників.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області звернулося у Господарський суд Рівненської області з позовом до відповідача Приватного-орендного підприємства "Вікторія", в якому просить суд зобов`язати останнього вчинити дії, щодо визнання грошових вимог на суму 1 220 013 грн. 14 коп.

14 травня 2019 року рішенням суду позов задоволено зобов`язано Приватне-орендне підприємство "Вікторія" визнати грошові вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області по капіталізованих платежах в сумі 1 220 013 грн. 14 коп. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу, для проведення виплат потерпілим на виробництві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

11 червня 2019 року на виконання рішення суду було видано накази.

12 травня 2023 року через відділ канцелярії Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області подало заяву в якій просить суд замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) у судовому наказі, виданого Господарським судом Рівненської області 11.06.2019 у справі № 918/137/19 щодо зобов`язання Приватно-орендного підприємства Вікторія визнати грошові вимоги по капіталізованих платежах в сумі 1220013,14 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу для проведення виплат потерпілим ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра 7, .).

Ухвалою суду від 16 травня 2023 призначено до розгляду у судовому засіданні заяву Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну сторони виконавчого провадження стягувача правонаступником у справі № 918/137/19. Розгляд заяви призначено на 23 травня 2023 року.

У судове засідання 23 травня 2023 учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частиною 3 ст. 334 ГПК України унормовано, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Явка представників у судове засідання 23 травня 2023 року обов`язковою не визнавалася.

Зважаючи на викладене, господарський суд здійснює розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження стягувача правонаступником без участі представників учасників справи.

Суд, розглянувши заяву Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну сторони виконавчого провадження стягувача правонаступником у справі № 918/137/19, зазначає наступне.

Процесуальне правонаступництво здійснюється на підставі ст. 52 ГПК України (загальна для усіх стадій господарського процесу) та ст. 334 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" (спеціальна, для стадії виконання судового рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Тобто правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу.

У свою чергу, до стадій господарського процесу належать: 1) стадія пред`явлення позову; 2) стадія відкриття провадження у справі; 3) стадія підготовчого провадження; 4) стадія врегулювання спору за участю судді; 5) стадія розгляду справи по суті; 6) стадія перегляду судового рішення в апеляційному порядку; 7) стадія перегляду судового рішення в касаційному порядку; 8) стадія перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 9) стадія виконання судового рішення.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у п. 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 06.09.2007 (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006).".

Заявник вказує, що на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 14 травня 2019 року у даній справі судом видано наказ від 11 травня 2019 року.

Постановою державного виконавця Млинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 16 липня 2019 року відкрито виконавче провадження за № 59548784 з примусового виконання вищезазначеного наказу.

З 01 січня 2023 року набрала чинності нова редакція Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23 вересня 1999 року за № 1105-XIV. Згідно ч.1 статті 4, статті 5 Закону № 1105-XIV з 1 січня 2023 року уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкове страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний Фонд України. З 1 січня 2023 року виконання функцій страховика за загальнообов`язковим державним страхуванням передано Пенсійному Фонду України.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 334 ГПК України - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17 суд дійшов висновку, що при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Внаслідок злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Також, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.09.2020 року у справі № 296/443/16-ц зазначив, що у ст. ст. 104 та 107 Цивільного кодексу України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. Датою виникнення універсального правонаступництва юридичної особи відносно особи, яка припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу про таке приєднання. Аналогічної позиції дотримується Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 15.02.2021 року по справі № 912/1876/20.

Враховуючи вищевикладене, необхідно замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" обов`язковість виконання рішення є однією із засад виконання виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Також відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

З аналізу наведеного, суд робить висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а, отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (ст. 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (ст. 52 ГПК України).

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому ст. 242 цього Кодексу (ч. 4 ст. 334 ГПК України).

Отже, заміна однієї з сторін її правонаступником здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали, новий наказ при цьому не видається.

Керуючись ст. 52, 234, 235, 334 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну сторони виконавчого провадження стягувача правонаступником у справі № 918/137/19 задовольнити.

2. Замінити сторону (стягувача) по виконанню наказу Господарського суду Рівненської області № 918/137/19 від 11 червня 2019, виданого на підставі рішення Господарського суду Рівненської області від 14 травня 2019 року, а саме - замінити Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Кавказька, 2, ) на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Борисенка Олександра, 7, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.05.2023 в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду у порядку та строки визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України..

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Вадим Торчинюк