ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023м. ХарківСправа № 922/2514/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Білоус Лілії Борисівни, м.Харків
до Приватного акціонерного товариства "Форез", м.Харків
про та за зустрічним позовом до про стягнення 165 471,84грн. Приватного акціонерного товариства "Форез", м.Харків Фізичної особи-підприємця Білоус Лілії Борисівни, м.Харків стягнення 61 994,29грн.
за участю представників:

від позивача за первісним позовом: не з`явився

від відповідача за первісним позовом: Трегуб Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Білоус Лілія Борисівна (надалі - позивач за первісним позовом) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Форез" (надалі - відповідач за первісним позовом) про стягнення 165471,84грн., з яких: 36479,20грн. заборгованості за поставлений товар, 60778,47грн. пені, 18105,88грн. 3% річних, 50108,29грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором поставки №362018 від 05.11.2018.

Ухвалою від 02.01.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

02 березня 2023 року до Господарського суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 60778,47грн. пені, 18105,88грн. 3% річних, 50108,29грн. інфляційних втрат, посилаючись на пропуск позовної давності, а також наявну між сторонами усну домовленість про те, що відповідач не сплачує залишок заборгованості в розмірі 36479,20грн., а позивач не перераховує 40272,50грн. (податковий кредит, яким відповідач не може скористатися, так як податкова накладна від позивача №10 від 16.10.20219 на загальну суму 241635,00грн., в т.ч. податок на додану вартість - 40272,50грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена).

До відзиву відповідача також додано зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Форез" до Фізичної особи-підприємця Білоус Лілії Борисівни про стягнення 61994,29грн., з яких: 40272,50грн. відшкодування коштів у розмірі податкового кредиту, що втрачений ПрАТ "Форез" у зв`язку з неналежним оформленням ФОП Білоус Л.Б. податкової накладної та/або відсутністю реєстрації податкової накладної, 3627,79грн. 3% річних, 18094,00грн. інфляційних.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що за результатами проведеної інвентаризації на підприємстві Приватного акціонерного товариства "Форез" було встановлено, що реєстрації податкової накладної від ФОП Білоус Л.Б. №10 від 16.10.20219 на загальну суму 241635,00грн., в т.ч. податок на додану вартість - 40272,50грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки податкова накладна не відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Тому Приватне акціонерне товариство "Форез" не може скористатися податковим кредитом. У зв`язку з цим, враховуючи положення п.5.3 Договору поставки №362018 від 05.11.2018, ФОП Білоус Л.Б. зобов`язана здійснити відшкодувати Приватному акціонерному товариству "Форез" суму коштів у розмірі податкового кредиту, що втрачений ним у зв`язку з неналежним оформленням податкової накладної та/або відсутністю реєстрації податкової накладної.

Ухвалою від 03.03.2023 поновлено Приватному акціонерному товариству "Форез" пропущений процесуальний строк на подання відзиву та зустрічної позовної заяви; прийнято зустрічну позовну заяву ПрАТ "Форез" до спільного розгляду з первісним позовом у справі №922/2514/22; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 29.03.2023.

20 березня 2023 року від ФОП Білоус Л.Б. надійшла відповідь на відзив на первісний позов, в якій вона зауважила, що Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ з 02.04.2020 продовжено строк позовної давності по вимогам щодо стягнення штрафних санкцій на строк дії карантину. Також позивач за первісним позовом заперечила існування усної домовленості між сторонами щодо можливості несплати залишку спірної заборгованості в розмірі 36479,20грн.

Дана відповідь на відзив на первісний позов прийнята судом та долучена до справи.

27 березня 2023 року від позивача ФОП Білоус Л.Б. надійшов відзив на зустрічний позов, в якому, вона з доводами ПрАТ "Форез" не погодилася, посилаючись на їх необґрунтованість, просила залишити зустрічний позов без задоволення. При цьому, позивач за первісним позовом зазначила, що до зустрічного позову ПрАТ "Форез" додало паперову копію електронної Квитанції про реєстрацією податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і якісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка 15.11.2019 в ЄРПН зареєстрована за №. Зазначена квитанція є доказом того, що відповідач, склав податкову накладну №10 від 16.10.2019 на загальну суму 241635,00грн. з ПДВ і документ доставлено до ДПС України, документ прийнято, реєстрацію зупинено контролюючим органом. Дана квитанція не засвідчує протиправній дій відповідача, яка полягає у порушенні правил складання та реєстрації податкової накладної і має бути доведена та підтверджена належними та допустимими доказами. Натомість, таких доказів позивач не приводить у зустрічній позовній заяві та не додає до позову. Все це своїй сукупності свідчить про необґрунтованість та недоведеність вимог відповідача викладених у зустрічній позовній заяві. Крім того, ПрАТ "Форез" ні в частині вимоги зареєструвати податкову накладну, ні в частині відшкодування збитку в зв`язку з втраченим податковим кредитом аж до початку 2023 року позивач до відповідача не звертався ні з листами, ні з претензіями. 07.01.2023 від позивача надійшла перша і єдина претензія складена 27.01.2023 та на яку він посилається у зустрічному позові, аналогічна за змістом зустрічній позовній заяві. 27.01.2023 саме та дата коли позивач став вважати відповідача боржником в розумінні змісту статті 625 ЦК України.

29 березня 2023 року від ПрАТ "Форез" надійшло заперечення на відповідь на відзив на первісний позов, в якому відповідач за первісним позовом зауважив, що Закон №540-ІХ передбачив, що моментом, з якого продовжується позовна давність (в тому числі передбачена статтями 257, 258 ЦК), є запровадження карантину відповідно до Постанови №211, тобто 12.03.2020. А тому у разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатись пропущеною, а у суду відсутні підстави для застосування ст.267 ЦК (наслідки спливу позовної давності).

Також, 29.03.2023 від ПрАТ "Форез" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій дане товариство наголосило, що в порушення п.5.3 Договору №362018, який є обов`язковим для виконання сторонами в силу статті 629 ЦК України, постачальник не виконав зобов`язання щодо відшкодування покупцю суми коштів у розмірі податкового кредиту, що втрачений ним у зв`язку з неналежним оформленням податкової накладної та/або відсутністю реєстрації податкової накладної. При цьому, обов`язок щодо реєстрації податкової накладної у спірних правовідносинах законом покладено на відповідача; відповідач не позбавлений був можливості взаємодіяти з позивачем та податковим органом з метою подання пояснень та відповідних документів для реєстрації податкової накладної.

У підготовчому засіданні 29.03.2023 судом прийнято та долучено до справи: відповідь ФОП Білоус Л.Б. на відзив на первісний позов, відзив ФОП Білоус Л.Б. на зустрічний позов, заперечення ПрАТ "Форез" на відповідь на відзив на первісний позов, відповідь ПрАТ "Форез" на відзив на зустрічний позов. Також у даному засіданні судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 19.04.2023.

10 квітня 2023 року від ФОП Білоус Л.Б. надійшло заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов, у якому вона наголосила, що нею виконано вимоги пункту 201.10 статті 201 ПК України, у відповідності до яких було складено податкову накладну № 10 від 16.10.2019, яка була прийнята податковим органом. Крім того, в публічно-правових відносинах взаємодія держави і покупця зводиться до можливості покупця подати на продавця скаргу, в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України, що зумовлює обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця. Натомість ніяких підтверджуючих документів у вигляді скарг, листів, звернень, актів перевірки податкової та повідомлень податкової з приводу такого звернення не додано позивачем (покупцем) до відповіді на відзив. Це дає підстави стверджувати що відповідач не взаємодіяв з податковою, хоча така взаємодія привела б до реєстрації податкової накладної № 10 від 16.10.2019 року податковими органами. Щодо взаємодії відповідача із позивачем, то позивач не звертався до відповідача з претензіями що до реєстрації вказаної податкової накладної. Разом з цим позивач міг вчинити значимі дії, з огляду на віднесення відповідача до підприємств що відповідають критеріям ризиковості, які б підтверджували дійсність господарських операцій між відповідачем та позивачем, а саме сплатити за договором № 362018 від 05.11.2018 року.

У підготовчому засіданні 19.04.2023 прийнято та долучено до справи заперечення ФОП Білоус Л.Б. на відповідь на відзив на зустрічний позов, а також постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 17.05.2023.

У судове засідання 17.05.2023 ФОП Білоус Л.Б. не з`явилась, однак суд враховує, що разом із відзивом на зустрічну позовну заяву нею було подано клопотання про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами.

Представник ПрАТ "Форез" у судовому засіданні 17.05.2023 просила відмовити у задоволенні первісного позову в частині вимог про стягнення 60778,47грн. пені, 18105,88грн. 3% річних, 50108,29грн. інфляційних втрат. Також просила задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

05 листопада 2018 року між Фізичною особою-підприємцем Білоус Лілією Борисівною, як постачальником, та Приватним акціонерним товариством "Форез", як покупцем, укладено договір поставки №362018 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця товар (дубові заготовки), а покупець зобов`язався прийняти цей товар та своєчасного його оплатити згідно умов договору.

Відповідно до пункту 1.3 Договору найменування товару, його асортимент, одиниця виміру, кількість та ціна за одиницю товару зазначені у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 3.6 Договору постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання, щодо поставки товару, в момент передачі товару на складі покупця, що засвідчується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін.

На виконання умов Договору ФОП Білоус Л.Б. поставила ПрАТ "Форез" товар за видатковими накладними №1 від 27.06.2019 на суму 223800,00грн., №2 від 09.09.2019 на суму 319109,20грн., №3 від 16.10.2019 на суму 241635,00грн., №5 від 19.12.2019 на суму 931935,00грн. Вказані накладні підписані представниками обох сторін.

За умовами пункту 2.3 Договору покупець здійснює оплату за поставлений товарна підставі видаткової накладної наданої постачальником з відстрочкою платежу до 90 робочих днів з дня отримання партії товару.

З наявних у справі копій платіжних доручень за період з 02.07.2019 по 26.07.2021 вбачається, що ПрАТ "Форез" свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконувало з порушенням встановлених строків оплати та не в повному обсязі. У зв`язку з цим, у ПрАТ "Форез" виникла заборгованість в розмірі 36479,20грн., яка до даного часу не погашена.

Факт наявності даної заборгованості за поставлений товар відповідачем за первісним позовом не заперечується.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, ФОП Білоус Л.Б. звернулася до Господарського суду Харківської області з первісним позовом у даній справі, у якому просить стягнути з ПрАТ "Форез" на свою користь 36479,20грн. заборгованості за поставлений товар, 60778,47грн. пені, 18105,88грн. 3% річних, 50108,29грн. інфляційних втрат.

У свою чергу, ПрАТ "Форез" подало зустрічний позов, який обґрунтовано порушенням відповідачем умов пункту 5.3 Договору, відповідно до якого згідно ст.201.1 Податкового кодексу України постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої постачальником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі відмови постачальника надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі постачальник зобов`язаний відшкодувати покупцю суму коштів у розмірі податкового кредиту, що втрачений ним у зв`язку з неналежним оформленням податкової накладної та/або відсутністю реєстрації податкової накладної. Таке відшкодування сплачується постачальником на розрахунковий рахунок Покупцю не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання претензії та/aбo рахунку-фактури.

Так, з наданої ПрАТ "Форез" квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка 15.11.2019 зареєстрована в ЄРПН за №, вбачається, що реєстрація податкової накладної від ФОП Білоус Л.Б. №10 від 16.10.2019 на загальну суму 241635,00грн., в т.ч. податок на додану вартість - 40272,50грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки податкова накладна не відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". У зв`язку із зупиненням реєстрації вищевказаної податкової накладної ПрАТ "Форез" позбавлене можливості скористатися податковим кредитом в розмірі 40272,50грн.

ФОП Білоус Л.Б. не заперечує факт зупинення реєстрації вищевказаної податкової накладної.

При цьому, суду не надано докази звернення ФОП Білоус Л.Б. до податкового органу з метою вирішення питання про здійснення реєстрації податкової накладної або докази оскарження відповідного рішення податкового органу в установленому законодавством порядку.

Таким чином, ФОП Білоус Л.Б. фактично не було виконано передбачений пунктом 5.3 Договору обов`язок надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи допущене постачальником порушенням умов Договору в цій частині, ПрАТ "Форез" направило ФОП Білоус Л.Б. претензію від 27.01.2023 з вимогою не пізніше 5-ти (п`яти) днів з моменту отримання претензії перерахувати суму 40272,50грн. (сума податкового кредиту, якою не зміг скористатися покупець у зв`язку з відсутністю реєстрації податкової накладної №10 від 16.10.2019), а також нараховані 3% річних в розмірі 3627,79 грн. (за період з 01.12.2019 по 01.12.2022) та інфляційні в розмірі 18094,00 грн. (за період грудень 2019 року листопад 2022 року ).

Дана претензія була отримана ФОП Білоус Л.Б. 07.02.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений Договором 5-денний строк з моменту отримання претензії, вищевказані грошові на користь ПрАТ "Форез" сплачені не були.

Враховуючи невиконання ФОП Білоус Л.Б. своїх зобов`язань, передбачених п.5.3 Договору, ПрАТ "Форез" у зустрічному позові просить стягнути 40272,50грн. відшкодування коштів у розмірі податкового кредиту, що втрачений у зв`язку з неналежним оформленням податкової накладної та/або відсутністю реєстрації податкової накладної, 3627,79грн. 3% річних, 18094,00грн. інфляційних.

Загальна сума вимог за зустрічним позовом складає 61994,29грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо первісного позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Судом встановлено, що у відповідача за Договором існує заборгованість за поставлений товар в розмірі 36479,20грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати отриманого за Договором товару.

При цьому, суд не приймає посилання ПрАТ "Форез" на усну домовленість між сторонами про те, що відповідач за первісним позовом не сплачує залишок основного боргу у сумі 36479,20гри. а позивач за первісним позовом не перераховує 40272,50гри. податкового кредиту, яким відповідач не може скористатися, оскільки вони будь-якими доказами не підтверджені. При цьому, ФОП Білоус Л.Б. наявність такої домовленості заперечує.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 36479,20грн. заборгованості за поставлений товар законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.3 Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач за первісним позовом просить стягнути з ПрАТ "Форез":

- 60778,47грн. пені, яка нарахована за період з 06.11.2019 по 23.04.2020 - за видатковою накладною №1 від 27.06.2019, за період з 18.01.2020 по 17.07.2020 - за видатковою накладною №2 від 09.09.2019, за період з 25.02.2020 по 24.08.2020 - за видатковою накладною №3 від 16.10.2019, за період з 05.05.2020 по 04.11.2020 - за видатковою накладною №5 від 19.12.2019;

- 18105,88грн. 3% річних, що нараховані за період з 06.11.2019 по 23.04.2020 - за видатковою накладною №1 від 27.06.2019, за період з 18.01.2020 по 07.12.2020 - за видатковою накладною №2 від 09.09.2019, за період з 25.02.2020 по 01.06.2021 - за видатковою накладною №3 від 16.10.2019, за період з 05.05.2020 по 09.12.2022 - за видатковою накладною №5 від 19.12.2019;

- 50108,29грн. інфляційних втрат, що нараховані за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року - за видатковою накладною №1 від 27.06.2019, за період з лютого 2020 року по листопад 2020 року - за видатковою накладною №2 від 09.09.2019, за період з березня 2020 року по травень 2021 року - за видатковою накладною №3 від 16.10.2019, за період з травня 2020 року по листопад 2022 року - за видатковою накладною №5 від 19.12.2019.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд відхиляє доводи ПрАТ "Форез" про пропуск позивачем за первісним позовом строку позовної давності за вимогами про стягнення пені, виходячи з наступного.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Білоус Л.Б. здійснила поставки товару за накладними №1 від 27.06.2019, №2 від 09.09.2019, №3 від 16.10.2019 та №5 від 19.12.2019.

Відповідно до умов пункту 2.3 Договору ПрАТ "Форез" мало здійснити оплату товару не пізніше 90 робочих днів з моменту отримання товару. Отже, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів починається з моменту порушення строку його сплати, а саме: за видатковою накладною №1 від 27.06.2019 - з 06.11.2019, за видатковою накладною №2 від 09.09.2019 - з 18.01.2020, за видатковою накладною №3 від 16.10.2019 - з 25.02.2020, за видатковою накладною №5 від 19.12.2019 - з 05.05.2020.

Таким чином, останнім днем для подання позовної заяви про стягнення штрафних санкцій (пені) за видатковою накладною №1 від 27.06.2019 є - 06.11.2020, за видатковою накладною №2 від 09.09.2019 - 18.01.2021, за видатковою накладною №3 від 16.10.2019 - 25.02.2021, за видатковою накладною №5 від 19.12.2019 - 05.05.2021.

В той же час згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами), карантин було введено на всій території України з 12 березня 2020 року.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, яким було продовжено строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже законодавцем було продовжено строки позовної давності, у тому числі передбачені п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, на період дії карантину.

Отже, оскільки ані станом на момент введення карантину (12.03.2020), ані станом на момент набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ (02.04.2020) строки позовної давності за позовними вимогами про стягнення пені за видатковими накладними №1 від 27.06.2019, №2 від 09.09.2019, №3 від 16.10.2019 та №5 від 19.12.2019 не закінчилися, їх слід вважати продовженими на весь строк дії карантину.

ФОП Білоус Л.Б. звернулася з первісним позовом у даній справі 13.12.2022 (згідно з конвертом). Наявність в Україні карантину на вказану дату підтверджується постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (зі змінами).

За таких обставин, позивачем за первісним позовом не було пропущено строки позовної давності за вимогами про стягнення пені, оскільки вони були продовжені в законодавчому порядку на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісного позову в повному обсязі.

Щодо зустрічного позову.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зі змісту пункту 5.3 Договору вбачається, що сторони погодили умову щодо наявності у постачальника (ФОП Білоус Л.Б.) обов`язку надати покупцю (ПрАТ "Форез") податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством.

Матеріали справи свідчать, що постачальник не виконав даний обов`язок щодо податкової накладної №10 від 16.10.2019 на загальну суму 241635,00грн., в т.ч. податок на додану вартість - 40272,50грн., оскільки її реєстрація була зупинена податковим органом через невідповідність вимогам п.п.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Внаслідок зупинення реєстрації вищевказаної податкової накладної ПрАТ "Форез" позбавлене можливості скористатися податковим кредитом в розмірі 40272,50грн.

У пункті 5.3 Договору сторони дійшли взаємної згоди, що у разі відмови постачальника надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі постачальник зобов`язаний відшкодувати покупцю суму коштів у розмірі податкового кредиту, що втрачений ним у зв`язку з неналежним оформленням податкової накладної та/або відсутністю реєстрації податкової накладної. Таке відшкодування сплачується постачальником на розрахунковий рахунок Покупцю не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання претензії та/aбo рахунку-фактури.

Отже, у постачальника виникає зобов`язання відшкодувати покупцю суму коштів у розмірі податкового кредиту в строк не пізніше 5 календарних днів з дати отримання відповідної претензії.

У даному випадку претензія ПрАТ "Форез" від 27.01.2023 була отримана ФОП Білоус Л.Б. 07.02.2023, а тому вона повинна була здійснити відшкодування в розмірі 40272,50грн. не пізніше 13.02.2023 (з урахуванням вимог ч.5 ст.254 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази сплати вказаних грошових коштів, а тому суд вважає правомірною вимогу ПрАТ "Форез" про відшкодування на його користь коштів у розмірі втраченого податкового кредиту.

Доводи ФОП Білоус Л.Б. про те, що нею було виконано вимоги пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме: складено податкову накладну №10 від 16.10.2019, яка була прийнята податковим органом, відхиляються судом з огляду на таке.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт самого лише складення постачальником податкової накладної та подання її до податкового органу, без здійснення процедури реєстрації у порядку, визначеному законодавством, не може вважатися належним виконанням умов пункту 5.3 Договору. Даний пункт Договору передбачає надання податкової накладної з дотриманням умови щодо її реєстрації, оскільки без проведення такої реєстрації покупець втрачає право скористатися податковим кредитом.

Слід наголосити, що обов`язок надання зареєстрованої податкової накладної лежить саме на постачальнику, а тому суд не погоджується з твердженнями ФОП Білоус Л.Б., що покупець допустив бездіяльність, оскільки міг вчинити значимі дії, які б підтверджували дійсність господарських операцій між сторонами.

Враховуючи викладене, суд вважає законною та обґрунтованою вимогу ПрАТ "Форез" про стягнення 40272,50грн. відшкодування коштів у розмірі податкового кредиту.

При цьому, суд не погоджується з нарахуванням ПрАТ "Форез" 3% річних в розмірі 3627,79 грн. (за період з 01.12.2019 по 01.12.2022) та інфляційних в розмірі 18094,00 грн. (за період грудень 2019 року листопад 2022 року).

Як, вбачається зі змісту п.5.3 Договору, виникнення обов`язку покупця здійснити відшкодування грошових коштів у розмірі податкового кредиту виникає лише через 5 днів після отримання претензії від покупця. Отже, прострочення постачальника за цим пунктом Договору починається з 14.02.2023.

В той же час, ПрАТ "Форез" здійснило нарахування 3% річних та інфляційних втрат, за період, у якому ФОП Білоус Л.Б. прострочення виконання вищевказаного зобов`язання ще не існувало, а саме: з 01.12.2019 по 01.12.2022.

У зв`язку з цим, у задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 3% річних в розмірі 3627,79 грн. та інфляційних в розмірі 18094,00 грн. слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за первісним позовом покладається на ПрАТ "Форез".

Враховуючи часткове задоволення зустрічного позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за його подання покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Форез" (61176, м.Харків, вул.Єнакіївська, буд. 19/318, код 00238486) на користь Фізичної особи-підприємця Білоус Лілії Борисівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 36479,20грн. заборгованості за поставлений товар, 60778,47грн. пені, 18105,88грн. 3% річних, 50108,29грн. інфляційних втрат, 2482,08грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Білоус Лілії Борисівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Форез" (61176, м.Харків, вул.Єнакіївська, буд. 19/318, код 00238486) 40272,50грн. відшкодування коштів у розмірі податкового кредиту, 1743,57грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "29" травня 2023 р.

Суддя М.В. Калантай