ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 Справа № 914/3146/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Клим О. Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі: філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», м Львів;

до відповідача-1: Фізичної особи підприємця Костюка Федора Сергійовича, м.Львів;

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м.Львів;

про стягнення кредитної заборгованості. Ціна позову 411915,00грн.

За участю представників:

від позивача: Романова Наталія Володимирівна - представник;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі: філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до Фізичної особи підприємця Костюка Федора Сергійовича та ОСОБА_1 про стягнення солідарно кредитної заборгованості в сумі 411915,00грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом - 325 656,62 грн, прострочені проценти за користування кредитом - 25 998,86 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 10 285,82 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 676,34 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 46 023,62 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 3 273,74 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 07.02.2023р.

Ухвалою суду від 07.02.2023р. підготовче засідання відкладено на 07.03.2023р.

Через канцелярію суду позивач 07.03.2023р. подав клопотання за вх. № 5690/23, яким повідомив суду, що станом на 06.03.2023р. відповідачі не надіслали на адресу банку відзиву на позов, не зверталися з пропозицією щодо укладення мирової угоди чи врегулювання спору за участю судді, та просив суд долучити до матеріалів справи докази вручення копій позовних заяв з додатками відповідачам.

Ухвалою суду від 07.03.2023р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 28.03.2023р.Ухвалою суду від 28.03.2023р. підготовче засідання відкладено на 11.04.2023р.Ухвалою суду від 11.04.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.05.2023р. Ухвалою суду від 02.05.2023р. судове засідання відкладено на 30.05.2023р.

На електронну адресу суду від представника відповідачів 27.04.2023р. надійшла заява за вх. № 10419/23 про ознайомлення із матеріалами справи.

На електронну адресу суду від представника відповідачів 01.05.2023р. надійшла заява за вх. № 10723/23 у якій представник відповідачів просив не брати до уваги заяву від 27.04.2023р. про ознайомлення із матеріалами справи, оскільки представник відповідача вже ознайомився із справою.

Представник позивача в судове засідання 30.05.2023р. з`явився, надав усні пояснення щодо предмета спору, підтримав позовні вимоги

Відповідачі явки повноважних представників в судове засідання 30.05.2023р. не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

В судові засідання відповідачі явки повноважних представників не забезпечили, письмових відзивів не подано. Причини неявки, не подання відзиву чи доказів не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідачів, за адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та адресою, наданою на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області та Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради що зокрема підтверджується трекінгами № 214, №400, №619 та №600, №130, №248, №469, №650, №668, згідно яких поштова кореспонденція суду вручена відповідачам.

Відповідно до частин третьої та сьомої ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачами місцезнаходження не поступало.

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема відповідачам надіслано ухвали Господарського суду Львівської області поштовою рекомендованою кореспонденцією на адресу, зазначену у позовній заяві, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою, наданою на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області та Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради та оприлюднено в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Отже, судом виконані всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників справи про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.01.2018р. між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально - відокремленого безбалансового відділення №10013/0344 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Банк) та Фізичною особою - підприємцем Костюк Федіром Сергійовичем (Позичальник/Відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 2063-123 (Договір).

03.07.2020р. між банком та позичальником було укладено додатковий договір №1 до договору (Договір 1), яким було внесено зміни в частині діючого ліміту кредитування.

09.04.2021р. між банком та позичальником було укладено додатковий договір №2 до договору (Договір 2), яким було внесено зміни в частині діючого ліміту кредитування, а також щодо процентної ставки.

Відповідно до п.2.1. договору банк зобов`язався надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Кредит надавався у вигляді відновлюваної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 23.01.2021 року (п.2.2. договору), 09.04.2021р. договором 2 змінено остаточний термін повернення кредиту не пізніше 23.01.2022р.

Згідно із п.2.3. договору сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 600 000,00 гривень.

09.04.2021р. договором 2 сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 578 267,00 гривень.

Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з підпунктом 2.3.2. цього договору, (п.2.3.3 договору).

Як зазначає позивач, позичальником не дотримано вимоги п.2.3.3 кредитного договору, та допущено прострочення платежу по поверненню основного боргу за траншем, починаючи з 04.10.2021 року.

10.08.2022 року банк надіслав позичальнику лист №111.41.2/24403/2022-13/вих про сплату заборгованості в розмірі 334 917,63 гривень протягом 7 днів з дати отримання листа, що був доставлений кур`єром особисто позичальнику 16.08.2022 року.

Таким чином, по спливу строку, встановленого листом, позичальник не забезпечив погашення заборгованості за Договором.

Позивач вказує, що приписами пункту 2.7.6. договору передбачено, що проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором.

Нараховані за період з дня видачі кредиту (траншу) або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення позичальником кредиту (траншу) проценти (з урахуванням пп.2.7.8 цього Договору) сплачуються позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення кредиту- одночасно з погашенням всієї основної суми боргу або в інший строк, визначений цим договором. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 10.02.2018р.

Як стверджує позивач, позичальником допущено прострочення платежів по сплаті процентів починаючи з 12.10.2021 року.

Позивач зазначає, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язання позичальника, що випливає з договору, 24.01.2018 року між банком, ОСОБА_1 (відповідач 2) та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №2063-123/2, (Договір поруки), а також додатковий договір №1 від 03.07.2020р. та додатковий договір №2 від 09.04.2021р., відповідно до яких відповідач 2 безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов договору.

Враховуючи, що позичальник не виконував зобов`язань по договору, керуючись п.3.2.7, 4.2.7 договору поруки, банк 10.08.2022р. за №111.41.2/24442/2022вих, направив відповідачу-2, вимогу про усунення порушень та сплату всієї суми заборгованості, яка була одержана відповідачем-2 16.08.2022 року.

З огляду на неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань позивач звернувся до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості в сумі 411915,00грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом - 325 656,62 грн, прострочені проценти за користування кредитом - 25 998,86 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 10 285,82 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 676,34 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 46 023,62 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 3 273,74 грн.

Письмового відзиву чи заперечень відповідачами не подано.

Обставини, встановлені судом.

24.01.2018р. публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально - відокремленого безбалансового відділення №10013/0344 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Банк) та Фізичною особою - підприємцем Костюк Федіром Сергійовичем (Позичальник/Відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 2063-123 (Договір).

18.07.2019р. відбулася зміна типу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменуванням його на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

03.07.2020р. між банком та позичальником було укладено додатковий договір №1 до договору (Договір 1), яким було внесено зміни в частині діючого ліміту кредитування.

09.04.2021р. між банком та позичальником було укладено додатковий договір №2 до договору (Договір 2), яким було внесено зміни в частині діючого ліміту кредитування, а також щодо процентної ставки.

Згідно із пунктом 2.1 договору № 2063-123, банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до підпункту 2.2 договору кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 23.01.2021 року.

Підпунктом 2.3 договору сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 600 000,00 гривень.

Пунктом 1.2 договору 2 сторони домовились викласти п.2.2 кредитного договору у наступній редакції: « 2.2. Кредит надається у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з остаточним терміном повернення Кредиту не пізніше 23.01.2022 року.».

Відповідно до пункту 1.3 договору 2 сторони домовились викласти п.2.3 кредитного договору у наступній редакції: « 2.3. Сторони погодили суму Максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 578 267,00грн.».

З приписами підпункту 2.3.2 договору № 2063-123 сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з графіком: до 30.04.2020р. (включно) 600 000,00грн; з 01.05.2020р. по 31.05.2020р. (включно) 550 000,00грн; з 01.06.2020р. по 30.06.2020р. (включно) 500 000,00грн; з 01.07.2020р. по 31.07.2020р. (включно) 450 000,00грн; з 01.08.2020р. по 31.08.2020р. (включно) 400 000,00грн; з 01.09.2020р. по 30.09.2020р. (включно) 350 000,00грн; з 01.10.2020р. по 31.10.2020р. (включно) 300 000,00грн; з 01.11.2020р. по 30.11.2020р. (включно) 250 000,00грн; з 01.12.2020р. по 31.12.2020р. (включно) 200 000,00грн; з 01.01.2021р. по 23.01.2021р. (включно) 100 000,00грн.».

Пунктом 1.1 договору 1 від 03.07.2020р. сторони домовились викласти п.2.3 кредитного договору у наступній редакції: « 2.3.2. Сторони погодили погашення кредиту в строки згідно з таким графіком: до 31.07.2020р. (включно) 600 000,00грн; 01.08.2020р. по 31.08.2020р. (включно) 500 000,00грн; з 01.09.2020р. по 30.09.2020р. (включно) 400 000,00грн; з 01.10.2020р. по 31.10.2020р. (включно) 300 000,00грн; з 01.11.2020р. по 30.11.2020р. (включно) 250 000,00грн; з 01.12.2020р. по 31.12.2020р. (включно) 200 000,00грн; з 01.01.2021р. по 23.01.2021р. (включно) 100 000,00грн.».

Пунктом 1.4 договору 2 сторони домовились викласти п.2.3.2 кредитного договору у наступній редакції: « 2.3.2. Сторони погодили погашення кредиту в строки згідно з таким графіком: до 30.04.2021р. 578 267,00грн; з 01.05.2021р. по 31.05.2021р. (включно) 503 267,00грн; з 01.06.2021р. по 30.06.2021р. (включно) 478 267,00грн; з 01.07.2021р. по 31.07.2021р. (включно) 453 267,00грн; з 01.08.2021р. по 31.08.2021р. (включно) 428 267,00грн; з 01.09.2021р. по 30.09.2021р. (включно) 378 267,00грн; з 01.10.2021р. по 31.10.2021р. (включно) 328 267,00грн; з 01.11.2021р. по 30.11.2021р. (включно) 278 267,00грн; з 01.12.2021р. по 31.12.2021р. (включно) 228 267,00грн; з 01.01.2022р. по 23.01.2022р. (включно) 178 267,00грн.».

За приписами пункту 2.3.3 договору № 2063-123 позичальник зобов`язується здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з підпунктом 2.3.2. цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених статтею 3 цього договору з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на такі цілі (Цільове призначення Кредиту): поповнення обігових коштів.

Відповідно до пп. 2.7.1.1 договору № 2063-123 процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірах: 20,64 процентів річних (застосовується за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеного в пп. 2.7.1.2 цього договору); 22,64 процентів річних (застосовується за наявності порушення позичальником зобов`язання, встановленого(них) пунктом 5.3.7 цього договору).

Пунктом 1.5 договору 2 від 09.04.2021р. сторони домовились викласти п.2.7.1. Кредитного договору у наступній редакції: «Процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірах: 2.7.1.1. 16,75 процентів річних (застосовується за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеного в пп. 2.7.1.2 цього договору).

За приписами пункту 2.7.6. договору № 2063-123 проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту (траншу) приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом (траншем), а день повернення кредиту (траншу) до розрахунку процентів не включається.

Відповідно до п. 2.7.7 договору нараховані за період з дня видачі кредиту (траншу) або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення позичальником кредиту (траншу) проценти (з урахуванням пп. 2.7.8. цього Договору) сплачуються позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним а в разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення кредиту - одночасно з погашенням всієї основної суми боргу або в інший строк, визначений цим договором. Перший раз позичальник оплачує проценти не пізніше 10.02.2018 року.

Згідно із пп. 4.1.2 договору виконання позичальником зобов`язання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується порукою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

За приписами пп. 5.2.1 договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Відповідно до пп. 5.3.1, 5.3.2 договору № 2063-123 позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, у кладеними з банком; у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Згідно із п. 8.1 договору спори за цим договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів протягом 20 (двадцяти) календарних днів, вирішуються в судовому порядку відповідно до вимог законодавства.

За приписами п. 9.1 договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 10 (десяти) років для всіх грошових зобов`язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійних винагород, штрафних санкцій і та інших платежів), що передбачені умовами цього договору.

Відповідно до пункту 10.4. кредитного договору сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату кур`єром або відправлені цінним листом (із описом вкладення)/рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у статті 11 цього договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні відповідно до умов цього договору), або отримані однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника.

Згідно із п. 10.6. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Договір № 2063-123 від 24.01.2018р. підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками, додатковий договір № 1 від 03.07.2020р. та додатковий договір № 2 від 09.04.2021р., підписані обома сторонами долучено до позовної заяви.

24.01.2018р. публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально - відокремленого безбалансового відділення №10013/0344 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Кредитор/Банк), ОСОБА_2 (Боржник) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено договір поруки № 2063-123/2 (Договір поруки).

Згідно із пп. 2 п. 1.1 договору поруки кредитний договір - договір кредитної лінії № 2063-123 від 24.01.2018 року, укладений між банком та боржником, а також усі додаткові договори, угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, які є чинними на момент укладання цього договору або можуть бути укладені після його укладання.

За приписами п. 2.1 договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п. 2.2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором.

Згідно із пп. 3.2.2 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За приписами пп. 3.2.3 договору поруки кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо.

Відповідно до п.4.2.1 договору поруки, поручитель зобов`язаний незалежно від зміни фінансового стану безумовно та безвідклично на умовах, визначених цим договором, виконати в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором та за договором поруки.

Пунктом 4.2.8 договору поруки передбачено обов`язок поручителя здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному у вимозі.

03.07.2020р. та 09.04.2021р. було укладено додатковий договір №1 від 03.07.2020р. та додатковий договір №2 від 09.04.2021р. до договору поруки, у зв`язку із укладенням 03.07.2020р. та 09.04.2021р. між банком та позичальником додаткового договору №1 та додаткового договору №2 до договору № 2063-123.

З огляду на неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 2063-123 позивач скерував відповідачу-1 лист за № 111.41.2/24403/2022-13/вих від 10.08.2022р. із вимогою погасити заборгованість у строк до 7 календарних днів з дня отримання листа, який був вручений відповідачу- 1 16.08.2022р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №296, копія якого долучена до позовної заяви. Відповідачу 2 скеровувався лист за № 111.41.2/24442/2022-13/вих від 10.08.2022р. із вимогою погасити заборгованість у строк до 10 календарних днів з дня отримання листа, який був вручений відповідачу- 2 16.08.2022р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №365, копія якого долучена до позовної заяви.

Сума зобов`язання визначена позивачем на підставі виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за цим договором, відповідно до п.3.4.1 договору № 2063-123.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано копію виписки з поточного рахунку позичальника за період з 24.01.2018р. по 22.11.2022р.

Позивач стверджує, що станом на 21.11.2022р., відповідачі не виконали вимог банку про сплату заборгованості, внаслідок чого така заборгованість відповідачів перед банком становить 411915,00грн., з яких прострочена заборгованість за основним боргом - 325 656,62 грн, прострочені проценти за користування кредитом - 25 998,86 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 10 285,82 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 676,34 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 46 023,62 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 3 273,74 грн.

При цьому, позивачем заявлені вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 13.04.2020р. по 23.02.2022р.

Відповідач-1 та Відповідач-2 доказів сплати заборгованості не надали.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до суду для захисту своїх порушених прав, у зв`язку із невиконанням відповідачами зобов`язань за кредитним договором № 2063-123 від 24.01.2018р. та за договором поруки № 2063-123/2 від 24.01.2018р.

Оцінка суду.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1067 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 345 Господарського кодексу України, кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як встановлено судом, 24.01.2018р. публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально - відокремленого безбалансового відділення №10013/0344 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» та Фізичною особою - підприємцем Костюк Федіром Сергійовичем було укладено договір кредитної лінії № 2063-123, відповідно до п. 2.1 якого банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Факт надання кредиту у визначеній сумі підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 24.01.2018р. по 22.11.2022р. Зокрема, 24.01.2018р. АТ "Ощадбанк" перераховано на поточний рахунок ФОП Костюка Ф. С. кредитні кошти у розмірі 300000,00 грн. що вбачається з призначення платежу: "перерахування коштів згідно кредитного договору № 2063-123 від 24.01.2018 на поповнення обігових коштів". 02.02.2018р. АТ "Ощадбанк" перерахувало на поточний рахунок ФОП Костюка Ф. С. кредитні кошти у розмірі 300000,00 грн. з призначенням платежу: "перерахування коштів згідно кредитного договору № 2063-123 від 24.01.2018 на поповнення обігових коштів". 23.01.2019р. відповідач сплатив 600 000,00 грн з призначенням платежу «погашення основного боргу згідно угоди 2063-123 від 24.01.2018». 25.01.2019р. АТ "Ощадбанк" перерахувало на поточний рахунок ФОП Костюка Ф. С. кредитні кошти у розмірі 600000,00 грн. що вбачається з призначення платежу: "перерахування коштів згідно КД № 2063-123 від 24.01.2018". 11.01.2020р. відповідач сплатив 600 000,00 грн з призначенням платежу «погашення основного боргу згідно угоди 2063-123 від 24.01.2018». 30.01.2020р. АТ "Ощадбанк" перерахувало на поточний рахунок ФОП Костюка Ф. С. кредитні кошти у розмірі 600000,00 грн. із призначенням платежу: "перерахування коштів згідно КД № 2063-123 від 24.01.2018". Відповідачем-1 10.06.2020р. було сплачено 10489,18 грн. з призначенням платежу «погашення просроченого осн. боргу згідно угоди 2063-123 від 24.01.2018».; 05.04.2021р. було сплачено 11243,82 грн. з призначенням платежу «погашення просроченого осн. боргу згідно угоди 2063-123 від 24.01.2018».; 30.04.2021р. було сплачено 75000,00 грн. з призначенням платежу «погашення основного боргу зг. КД 2063-123/1 від 24.01.2018».; 31.05.2021р. було сплачено 25000,00 грн. з призначенням платежу «погашення основного боргу згідно угоди 2063-123/1 від 24.01.2018».; 30.06.2021р. було сплачено 25000,00 грн. з призначенням платежу «погашення основного боргу згідно угоди 2063-123/1 від 24.01.2018».; 30.07.2021р. було сплачено 25000,00 грн. з призначенням платежу «погашення основного боргу згідно угоди 2063-123/1 від 24.01.2018»; 31.08.2021р. було сплачено 50000,00 грн. з призначенням платежу «погашення основного боргу згідно угоди 2063-123/1 від 24.01.2018»; 07.06.2022р. відповідачем 1 було сплачено 52610,38 грн. з призначенням платежу «погашення простроченого основного боргу згідно угоди 2063-123/1 від 24.01.2018». Таким чином, сума основного боргу станом на момент прийняття рішення у справі складає 325 656,62грн.

Згідно із пунктом 42 Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/10254/18, виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. При цьому банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а отже є належним доказами надання позичальнику кредитних коштів.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Як вбачається із розрахунку позовних вимог та вказаних первинних документів бухгалтерського обліку, заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 325 656,62грн., по відсотках за користування кредитом 25998,86грн. Розрахунок долучено до матеріалів справи. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022р., який набрав чинності з 17.03.2022р., доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Дія цього Закону розповсюджується, в тому числі і на кредитні операції; суб`єктами застосування є фізичні особи; фізичні особи - підприємці; юридичні особи, в тому числі банки.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 13.04.2020р. по 23.02.2022р. Відповідно до наданого розрахунку, позивач за вказаний період нарахував відповідачу 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 10 285,82 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 676,34 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 46 023,62 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 3 273,74 грн. Розрахунок долучено до матеріалів справи та перевірено судом.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань та доказів в спростування наведених обставин суду не надано, будь-яких заперечень відповідачами не представлено.

Згідно із пп. 4.1.2 договору виконання позичальником зобов`язання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується порукою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

24.01.2018р. публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально - відокремленого безбалансового відділення №10013/0344 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Кредитор/Банк), ОСОБА_2 (Боржник) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки № 2063-123/2 (Договір поруки).

За приписами п. 2.1 договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п. 2.2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором.

Згідно із пп. 3.2.2 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За приписами пп. 3.2.3 договору поруки кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо.

Відповідно до п.4.2.1 договору поруки, поручитель зобов`язаний незалежно від зміни фінансового стану безумовно та безвідклично на умовах, визначених цим договором, виконати в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором та за договором поруки.

Пунктом 4.2.8 договору поруки передбачено обов`язок поручителя здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному у вимозі.

Позивач звертався до відповідача 2 із листом-вимогою за № 111.41.2/24442/2022-13/вих від 10.08.2022р. в якому повідомив про заборгованість по кредиту, станом на 08.08.2022р. складає 334917,63грн., з якої 325656,62грн. сума простроченої кредитної заборгованості, 9261,01грн. сума прострочених процентів, яку позивач просив оплатити у 10-ти денний строк. У даному листі позивач зазначив, що у випадку невиконання цієї вимоги у встановлений строк, банк вимушений буде розпочати вжиття заходів примусового стягнення заборгованості та звернутися до суду. Вказаний лист був вручений відповідачу- 2 16.08.2022р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №365, копія якого долучена до позовної заяви. Однак, дана вимога залишена без відповіді і задоволення.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо. Позивачем заявлено однакові вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним договором солідарно з боржника та поручителя.

Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачена у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання. Позовні вимоги у цій справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором, а тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Аналогічна правова позиції викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 у справі № 638/13998/14-ц.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України). Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідачів про стягнення солідарно кредитної заборгованості в сумі 411915,00грн., з якої прострочена заборгованість за основним боргом - 325 656,62 грн, прострочені проценти за користування кредитом - 25 998,86 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 10 285,82 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 676,34 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 46 023,62 грн, інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 3 273,74 грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір необхідно віднести на відповідачів порівну пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Костюк Федора Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (79000, місто Львів, вулиця Січових Стрільців, будинок 9, ідентифікаційний код 09325703) заборгованість за основним боргом - 325 656,62 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 25 998,86 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 10 285,82 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 676,34 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 46 023,62 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 3 273,74 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костюк Федора Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (79000, місто Львів, вулиця Січових Стрільців, будинок 9, ідентифікаційний код 09325703) 3 089,36 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (79000, місто Львів, вулиця Січових Стрільців, будинок 9, ідентифікаційний код 09325703) 3 089,36 грн. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 31.05.23р.

Суддя Іванчук С.В.