УХВАЛА

про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову

м. Київ

23.05.2023Справа №910/7341/23

За заявоюФонду гарантування вкладів фізичних осіб
проскасування заходів забезпечення позову
у справі№910/7341/23
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтакт"
до1. Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"
2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національного банку України
провизнання права та договору укладеним
Суддя Бойко Р.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники учасників справи:

від позивача:Рибченко О.Г.
від відповідачів:Кібець Р.Р.
від третьої особи:Цвєтков В.М.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/7341/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтакт" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із вимогами про:

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтакт" права на завершення процедури електронного аукціону, проведеного 15.07.2021, результат якого оформлений протоколом електронних торгів №GFD001-UA-392, лот №GL18N019956, з продажу пулу активів, умови продажу яких затверджено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.06.2021 №561 "Про затвердження умов продажу активів Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит";

- визнання укладеним на підставі результатів відкритих торгів (аукціону) по лоту №GL18N019956, що відбулись 15.07.2021 та зафіксовані протоколом №GFD001-UA-392 від 15.07.2021, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтакт" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" договору купівлі-продажу/відступлення прав за кредитними договорами з суб`єктами господарювання, умови продажу яких затверджено рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.06.2021 №561 "Про затвердження умов продажу активів АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтакт" про забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/7341/23 заборонено особам, які здійснюють організацію та проведення відкритих торгів (аукціонів), адміністраторам електронної торгової системи ProZorro.Продажі, Акціонерному товариству "Прозорро.Продажі", вчинення будь-яких дій, направлених на організацію та/або проведення 19.05.2023 "голандського" аукціону з продажу лоту №GL18N119797, що складається з прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з суб`єктами господарювання, а саме - права вимоги за кредитними договорами №1195-01-07 від 19.09.2007, №1252-08 від 13.06.2008, №1318-10 від 21.05.2010, №1319-10 від 26.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010, №1440-12 від 15.11.2012, №1253м-08 від 13.06.2008, №1267м-08 від 01.09.2008, №1276м-08 від 16.12.2008, що укладені з юридичними особами, з забезпеченням.

19.05.2023 через відділ діловодства суду представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 18.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 розгляд клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування заходів забезпечення позову призначено в судовому засіданні на 23.05.2023.

23.05.2023 через відділ діловодства суду представником Національного банку України подано письмові пояснення, за змістом яких підтримав подану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб заяву та вказував на необхідність скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 18.05.2023.

В судове засідання 23.05.2023 з`явилися представники учасників справи та надали свої пояснення з приводу питання скасування вжитих заходів забезпечення позову, за змістом яких представник позивача проти клопотання відповідача 2 про скасування заходів забезпечення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, а представники відповідачів та третьої особи подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання, суд прийшов до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Частиною 1 статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Обґрунтовуючи звернення з даним клопотанням відповідач 2 вказує на те, що а) задоволена судом заява позивача про забезпечення не містила висловлення пропозиції останнього щодо зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим суду слід було повернути її без розгляду; б) вжиті судом заходи суперечать встановленій в положеннях ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, п. 7 ч. 2 ст. 46, ч. 18 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" забороні.

Тому, на переконання відповідача 2, існують правові підстави для скасування вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 у справі №910/7341/23 заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто, за своєю правовою природою заходи забезпечення позову є встановлені судом тимчасові заходи, спрямовані на попередження можливих порушень прав заявника відповідних заходів за час вирішення відповідного спору, мають бути співмірними із заявленими вимогами (предметом спору) та вживаються лише у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду - отримання ефективного захисту або поновлення порушених прав та інтересів в обраний позивачем спосіб.

В свою чергу, передбачене частиною 1 статті 145 Господарського процесуального кодексу України право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи залежить виключно від встановлення судом після вжиття заходів до забезпечення позову обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, у разі якщо особа доведе відсутність обставин, які прямо свідчать, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, або у разі якщо обставини, які слугували підставами для вжиття заходів забезпечення позову після постановлення відповідної ухвали відпали.

В даному випадку, вживаючи ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 заходи забезпечення позову шляхом встановлення відповідної заборони суд виходив із того, що продаж спірного майна (майнових прав) за час вирішення спору у справі №910/7341/23 при умові задоволення позовних вимог може зумовити одночасне існування двох правочинів щодо одного і того ж майна: 1) договору купівлі-продажу (відступлення прав) між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтакт", визнаного в межах даної справи укладеним на підставі результатів відкритих торгів (аукціону) по лоту №GL18N019956, оформлених протоколом №GFD001-UA-392 від 15.07.2021; 2) попереднього договору купівлі-продажу (відступлення прав) між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та новим покупцем, визначеним за наслідками нового продажу спірних прав, який може бути виконано шляхом укладення основного договору.

За таких обставин суд констатував, що існує спір щодо права на набуття майна (майнових прав) у свою власність за наслідками проведеного Фондом гарантування вкладів фізичних осіб аукціону, щодо якого ним же вчиняються дії, спрямовані на його повторний продаж, в той час, як можливість забезпечення отримання позивачем ефективного захисту його прав в обраний спосіб та збереження при цьому інтересів всіх учасників такого спору і попередження можливого порушення прав інших осіб знаходиться в прямій залежності в першу чергу від незмінності спірних правовідносин та їх суб`єктного складу, що буде нівельовано повторною реалізацією спірних активів.

Тобто у відповідній ухвалі судом було детально мотивовано чому вжиті заходи є співмірними та адекватними заходами із позовними вимогами.

Однак, жодних обґрунтувань та доказів на спростування чи зміну наведених обставин, які слугували правовою підставою для вжиття ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 відповідного заходу забезпечення позову, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, як і іншими учасниками справи не надано.

Поряд з цим, подане клопотання по своїй суті обґрунтовано виключно незгодою із обраним та вжитим способом забезпечення позову і покладені в основу цього доводи є аналогічними до заявлених заперечень при вирішенні питання вжиття заходів забезпечення позову, які були розглянуті судом в ухвалі від 18.05.2023.

Отже, у поданому клопотанні не спростовано доцільності, адекватності та співмірності вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 заходів забезпечення позову чи зміни обставини за яких вони були вжиті, а суд не вбачає за можливе здійснення повторного розгляду тих же доводів, які вже були розглянуті у наведеній ухвалі.

Щодо посилань Національного банку України на ухвалу Верховного Суду від 12.05.2023 у справі №908/119/22 як приклад "останньої" (більш свіжої) практики застосування судом положень ст. 137 Господарського процесуального кодексу України та ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" суд відзначає наступне.

Дослідивши вказану ухвалу, суд констатує, що предметом спору у такій справі є недійсність протоколу аукціону і укладеного договору купівлі-продажу майна (тобто, продаж майна банку вже відбувся з оформленням відповідного договору), а Верховний Суд вказану ухвалу мотивував як приписами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України та ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", так і не доведенням, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На запитання суду до представників учасників справи чи насправді вони вважають, що після укладання договору купівлі-продажу майна банку у процедурі виведення банку з ринку, можуть існувати обмеження, передбачені приписами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України та ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тобто поширення їх на відносини, в яких вже було завершено реалізацію спірного майна банку) представники відповіли, що так написав Верховний Суд. Прикметно, що у вказаній справі суд першої інстанції вжив такі заходи (і жоден із учасників їх не оскаржував).

Також суд відзначає, що за аналогічних позовних вимог у постанові від 14.04.2021 у справі №910/11177/20 Верховний Суд погодився із законністю аналогічних заходів забезпечення позову, які у наведеній Національним банком України справі визначив неможливими до застосування.

Наведене лише підтверджує один із мотивів, які були покладені в обґрунтування ухвали суду від 18.05.2023, щодо існування різної практики Верховного Суду за відсутності вирішення такого питання в порядку ст. 302 Господарського процесуального кодексу України.

Питання правомірності вжиття заходів за описаної судом ситуації (предмет спору - визнання угоди укладеною, а позивач при цьому вказує, що визнаний переможцем аукціону, проте на підставі незаконного судового рішення позбавлений можливості завершити процедуру в якій вже визнаний переможцем) в інших справах не вирішувалося, що не заперечується присутніми представниками.

Твердження в судовому засідання представника відповідача 2 з посиланням на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10.05.2023 у справі №757/18867/23-к про можливу пов`язаність позивача до боржників та його дії в інтересах боржників судом відхилені, оскільки по-перше, в ухвалі викладена позиція органу досудового розслідування, а не встановлені у вироку обставини, по-друге, наявні матеріали не дають підстав вважати про подачу завідомо безпідставного позову чи зловживання позивачем своїми процесуальними правами, по-третє, представник позивача зазначив, що товариство має дійсний намір сплатити 1 001 001 001,00 грн. за придбані активи Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит".

Наведене в своїй сукупності з відсутністю доказів на спростування поведінки відповідачів, існування якої по суті було покладено в основу правових підстав вжиття відповідних заходів забезпечення позову, виключає можливість для висновку про не співмірність існуючих заходів забезпечення позову у даній справі із заявленими позовними вимогами, а відтак, і наявність правових підстав для їх скасування на даній стадії судового провадження у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 18.05.2023, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 145, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 18.05.2023, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (23.05.2023) та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 25.05.2023.

Суддя Р.В. Бойко