ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року

м. Київ

cправа № 917/1999/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакова І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу приватного підприємства "Зірка"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2023

за позовом приватного підприємства "Зірка"

до акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

про визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду акту про порушення від 14.04.2020 №00002693, про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом від 26.11.2020 №00002693 та оперативно-господарську санкцію з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 33 440, 71 грн., застосовану рішенням комісії, оформлену протоколом від 26.11.2020 № 00002693.

1. Короткий зміст позовних вимог та рух справи

1.1. Приватне підприємство "Зірка" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду акта про порушення від 14.04.2020 №00002693, про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом від 26.11.2020 № 000002693 та оперативно-господарську санкцію з нарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 33 440,71 грн, застосовану рішенням комісії, оформлену протоколом від 26.11.2020 № 000002693.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що документи, на підставі яких було прийнято рішення комісії по розгляду акта про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформлене протоколом від 26.11.2020 №000002693, не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу факту порушення позивачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.

1.3. Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

1.4. Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.06.2021 (суддя Іванко Л.А.) у задоволенні позову відмовлено.

1.5. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії підтверджується висновком експерта та актом про порушення від 14.04.2020 № 00002693, а позивач не довів відсутність своєї вини у зазначеному порушенні. При складанні акта про порушення від 14.04.2020 № 00002693 чітко зазначено, в чому полягає суть виявленого порушення, а оскаржуване рішення комісії по розгляду вказаного акта про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом від 26.11.2020 № 00002693, не містить таких порушень, які б спростували його дійсність та достовірність, а в акті про порушення від 14.04.2020 № 00002693 міститься достатньо необхідних даних для встановлення суті правопорушення та визначення обсягу завданих збитків.

1.6. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 (колегія суддів: Тарасова І.В., Пуль О.А., Крестьянінов О.О.) рішення господарського суду Полтавської області від 10.06.2021 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії по розгляду акта про порушення від 14.04.2020 № 00002693, про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом від 26.11.2020 № 000002693. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

1.7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оспорюваним рішенням комісії по розгляду акта про порушення від 14.04.2020 № 00002693, про визначення обсягу необлікованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом від 26.11.2020 № 000002693, всупереч положень пунктів 8 2.4, 8.2.5, 8.2.6, 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії позивачу донараховано вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 33 440,71 грн за відсутності доказів явних ознак вчинення позивачем порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії у вигляді втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів та вказане рішення ґрунтується лише на припущеннях щодо можливості такого впливу. Крім того, розрахунок обсягу недооблікованої електричної енергії здійснено комісією по розгляду акта про порушення від 14.04.2020 № 00002693 неправильно, оскільки комісією визначено тривалість роботи обладнання на об`єкті позивача - 24 години, а потрібно було вираховувати з тривалості роботи обладнання споживача рівним 8 годинам.

1.8. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2022 (колегія суддів: Губенко Н.М., Баранець О.М., Кондратова І.Д.) скасовано рішення господарського суду Полтавської області від 10.06.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2021, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

1.9. Рішенням господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 (суддя Паламарчук В.В.) у позові відмовлено повністю.

1.10. ПП "Зірка", не погодившись з ухваленим рішенням господарського суду Полтавської області від 22.12.2022, звернулося з апеляційною скаргою на рішення суду.

1.11. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2023 (суддя Гетьман Р.А.) апеляційну скаргу ПП "Зірка" на рішення господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 залишено без руху з метою надання скаржнику можливості усунути протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліки, а саме:

- сплатити судовий збір в розмірі 6 306, 00 грн (як за дві вимоги - майнового та немайнового характеру);

- надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності причин його пропуску;

- надати опис вкладення, як доказ направлення копії апеляційної скарги з додатками на адресу учасників справи.

2. Стислий виклад судового рішення апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 (колегія суддів: Гетьман Р.А., Сгара Е.В., Склярук О.І.) апеляційну скаргу ПП "Зірка" на рішення господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 повернуто заявнику.

2.2. Суд апеляційної інстанції зазначив, що 30.03.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. Зокрема, скаржник надав суду докази сплати судового збору у розмірі 3 153,00 грн, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності причин його пропуску, копію фіскального чеку та роздруківку трекінгу АТ "Укрпошта" на підтвердження отримання відповідачем копії апеляційної скарги.

2.3. Ухвалу суду апеляційної інстанції від 10.04.2023 мотивовано тим, що заявником не в повному обсязі сплачено суму судового збору за подання даної апеляційної скарги (сплачено 3 153,00 грн замість встановлених 6 306,00 грн). Крім того, із заяви про усунення недоліків, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги АТ "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії АТ "Полтаваобленерго", а в якості доказів направлення апеляційної скарги АТ "Полтаваобленерго" надано фіскальний чек та роздруківку трекінгу №577 АТ "Укрпошта", що є неналежним виконанням апелянтом вимог пункту 3 частини третьої статті 258, статті 259 ГПК України.

3. Стислий виклад вимог касаційної скарги

3.1. ПП "Зірка" звернулося із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 10.04.2023 скасувати та зобов`язати суд апеляційної інстанції прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, оскільки на виконання вимог ухвали від 24.03.2023 (про залишення апеляційної скарги без руху) ПП "Зірка" сплатило судовий збір в розмірі 6 306, 00 грн в межах строку встановленого ухвалою, та надано до суду копію фіскального чеку та роздруківку трекінгу АТ "Укрпошта" на підтвердження направлення та отримання відповідачем копії апеляційної скарги, а також опис вкладення до цінного листа, яким ПП "Зірка" повторно направлено копію апеляційної скарги. Скаржник також зазначає, що опис вкладення до цінного листа не було зазначено в переліку додатків до заяви про усунення недоліків по причині неуважності ПП "Зірка", але оригінал опису вкладення був поміщений у поштове відправлення разом із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги та отримано Східним апеляційним господарським судом.

4.2. Крім того, щодо сплати судового збору ПП "Зірка" в даній заяві зазначило, що при поданні позову до господарського суду Полтавської області сплачено судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн. Жодних зауважень судом першої інстанції щодо неправильності визначення розміру судового збору висунуто не було. Таким чином, ПП "Зірка" вважає, що судовий збір при зверненні до суду апеляційної інстанції має становити 3 153,00 грн.

5. Доводи інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу відповідач доводи касаційної скарги не визнає та просить відмовити ПП "Зірка" у задоволенні касаційної скарги в повному обсязі.

6. Касаційне провадження

6.1. У зв`язку з відпусткою судді Колос І.Б. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023, який наявний в матеріалах справи.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Предметом касаційного перегляду є ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги у зв`язку з неусуненням недоліків, а саме ненаданням доказів сплати судового збору в повному обсязі та доказів про надсилання апеляційної скарги та доданих до неї документів іншій стороні листом з описом вкладення.

8.2. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої цієї статті).

8.3. Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8.4. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

8.5. Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України, відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

8.6. Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

8.7. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

8.8. Згідно з частиною другою статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

8.9. Частинами першою, другою статті 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

8.10. Тобто, положеннями статті 174 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху для забезпечення заявнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

8.11. Враховуючи зазначені положення, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.03.2023 апеляційну скаргу ПП "Зірка" на рішення господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 залишив без руху та надав скаржнику строк - не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

8.12. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (від 30.03.2023 вх.№3527ел.5701). Зокрема, скаржник надав суду докази сплати судового збору у розмірі 3 153,00 грн, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності причин його пропуску, копію фіскального чеку та роздруківку трекінгу АТ "Укрпошта" на підтвердження отримання відповідачем копії апеляційної скарги.

8.13. Судом зазначено, що апелянт вважає, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даної апеляційної скарги, становить 3 153,00 грн. В обґрунтування своєї позиції скаржник посилається на те, що при зверненні позивача з позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн і жодних зауважень судом протягом розгляду справи щодо неправильності розміру судового збору висунуто не було.

8.14. Апеляційний господарський суд зазначив, що відповідно до вимог підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду повинна застосовуватися до суми судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не до фактично сплаченої позивачем суми. Для правильного розрахунку суми судового збору, апеляційному господарському суду необхідно перевірити, яка сума підлягала до сплати позивачем за подання позовної заяви до суду першої інстанції та, виходячи саме з цієї суми, здійснювати розрахунок судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги.

8.15. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянтом не в повному обсязі сплачено суму судового збору за подання апеляційної скарги (сплачено 3 153,00 грн замість встановлених судом 6 306,00 грн, як за одну вимогу майнового характеру про стягнення 33 440,71 грн та одну вимогу не майнового характеру).

8.16. Предметом позову в цій справі є матеріально-правова вимога споживача електричної енергії до оператора системи розподілу про скасування рішення комісії з визначенням обсягу недоврахованої електричної енергії і її вартості.

8.17. Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 14.01.2020 у справі №910/17955/17, де Велика Палата відзначила, що вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії відповідно до частини другої статті 20 ГК України, що є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

8.18. Відтак, з оскаржуваного судового рішення вбачається помилкова кваліфікація нарахування вартості недоврахованої електричної енергії як оперативно - господарської санкції, без урахування того, що одностороннє визначення однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони не відповідає суті оперативно - господарської санкції (статті 235 - 237 ГК України), а тому формально можна вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом не враховано висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14.01.2020 у справі №910/17955/17 щодо застосування наведених норм матеріального права, що призвело до неправильного визначення суми судового збору.

8.19. Крім того, судом апеляційної інстанції також зазначено, що до заяви про усунення недоліків, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги акціонерному товариству "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії акціонерного товариства "Полтаваобленерго", а в якості доказів направлення апеляційної скарги акціонерному товариству "Полтаваобленерго" надано фіскальний чек та роздруківку трекінгу №577 АТ "Укрпошта", що є неналежним виконанням апелянтом вимог пункту 3 частини третьої статті 258, статті 259 ГПК України.

8.20. Оскільки заявником у встановлений строк не було в повному обсязі усунуто недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню.

8.21. Аналіз положень статей 174, 258, 260 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, що апеляційна скарга приймається до розгляду у випадку виконання скаржником вимог статті 258 ГПК України, зокрема, подання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

8.22. Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги закріплено в статті 258 ГПК України.

8.23. Відповідно до частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі (пункт 3).

8.24. Приписами статті 259 ГПК України, яка має назву "Надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі" визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

8.25. Таким чином, належними та допустимими доказами надсилання копії скарги іншій стороні у справі можуть бути, зокрема, опис вкладення поштового відправлення, належним чином оформлена розписка іншої сторони про отримання копії скарги, тощо, що може бути прийнятий судом як доказ надіслання саме копії апеляційної скарги іншій стороні.

8.26. Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 916/662/20.

8.27. Виходячи із зазначених положень, Східний апеляційний господарський суд в ухвалі про залишення без руху апеляційної скарги ПП "Зірка" зазначив, що апелянтом не надано доказів надсилання копії апеляційної скарги на виконання вимог пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України.

8.28. Верховний Суд акцентує, що положення статті 259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України, в частині того кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

8.29. Наведена у пункті 3 частини третьої статті 258 ГПК України вимога щодо надання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі, в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

8.30. Верховний Суд наголошує, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції, полягає, серед іншого, і в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

8.31. Частиною другою статті 260 ГПК України визначено, що у разі, якщо апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

8.32. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою (частина четверта статті 174 ГПК України).

8.33. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина шоста статті 260 ГПК України).

8.34. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що подання разом з апеляційною скаргою доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі є безумовним обов`язком апелянта, а неусунення такого недоліку апеляційної скарги у строк, встановлений в ухвалі апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, має наслідком повернення апеляційної скарги.

8.35. Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що апеляційну скаргу повернено з підстав, передбачених частиною четвертою статті 174, частиною другою статті 260 ГПК України через неусунення апелянтом недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху від 24.03.2023.

8.36. Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції в цій частині, адже з доданих до заяви про усунення недоліків фіскального чеку та роздруківки трекінгу №577 АТ "Укрпошта" не вбачається, що скаржником направлено саме копії апеляційної скарги.

8.37. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанцій обставини не усунення інших недоліків апеляційної скарги, посилання на те, що вимоги позивача містять в собі вимоги майнового і не майнового характеру, не вплинули на законність та обґрунтованість висновків суду щодо повернення апеляційної скарги. В цій частині слід також зважати на приписи частини другої статті 309 ГПК України, якими чітко визначено, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

8.38. Верховний Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

9.3. Таким чином, перевіривши ухвалу суду апеляційної інстанції в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не знайшли підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

10. Судові витрати

10.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Зірка" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 у справі № 917/1999/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова