ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"29" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2143/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали заяви Державного підприємства "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" до Державного підприємства "ДГ Мирнопілське" ІСГ Причорномор`я НААН" про видачу судового наказу про стягнення 24676,40 грн

встановив:

До суду надійшла заява Державного підприємства "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" до Державного підприємства "ДГ Мирнопілське" ІСГ Причорномор`я НААН" про видачу судового наказу про стягнення 24676,40 грн заборгованості за договором про надання послуг № 3367 від 15.06.2017.

Заявник у заяві зазначає, що відповідно до п. 2.2 договору розрахунки за здійснення ним послуг здійснюється боржником у вигляді 100% попередньої оплати на підставі рахунку протягом 3 днів з дати складання рахунку. На викноання умов договору заявник надав послуги та надіслав боржнику рахунки № 10146 від 15.11.2019 на суму 16052 грн та від 26.07.2019 № 6339 на суму 18624 грн, всього на суму 34676,40грн, але боржник сплатив лише 10000 грн платіжним дорученням від 02.10.2019 № 287, тому заявник просить видати судовий наказ про стягнення 24676,40 грн боргу.

Крім того, заявник посилається на те, що гарантійним листом від 27.02.2020 № 08/02-20 боржник гарантував провести оплату в термін до 20.06.2020, що ним не було виконано.

Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Боржник, написавши гарантійного листа від 27.02.2020, перервав строк позовної давності. З огляду на викладене, строк позовної давності сплинув через три роки після дати його переривання, тобто 27.02.2023.

Отже, з моменту виникнення права вимоги заявника пройшов строк, який перевищує встановлену Цивільним кодексом України позовну давність.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити Державному підприємству "Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції" у видачі судового наказу .

Суд інформує заявника, що відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 29.05.2023.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В.В. Литвинова