ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1285/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Петриченко Ольги Василівни, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Петриченко Ольги Василівни про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № Д/2016/105 від 03.10.2016 на суму 43 255, 46 грн, яка складається з пені - 23 177, 68 грн, інфляційних витрат - 14 696, 19 грн, 3% річних - 1 834, 47 грн, 7% штрафу - 3 547, 46 грн.

Ухвалою суду від 20.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/1285/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

05.04.2023 від Фізичної особи-підприємця Петриченко Ольги Василівни надійшов відзив на позовну заяву.

13.04.2023 від відповідача надійшли доповнення до відзиву.

17.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" надійшла відповідь на відзив.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № Д/2016/105 від 03.10.2016 в частині своєчасної оплати заборгованості за поставлений природний газ.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

ФОП Петриченко Ольга Василівна не заперечує проти того, що нею було здійснено несвоєчасне погашення заборгованості.

Відповідачка зазначає, що в зв`язку з воєнним станом, який був введений в Україні, вона вимушено покинула територію України та на даний час знаходиться в Республіці Німеччина.

Фізична особа-підприємець Петриченко Ольга Василівна припинила здійснювати власну господарську діяльність на даний час на території України.

Борг за спожитий газ на даний час відсутній в повному обсязі, про що свідчить Акт звірки взаєморозрахунків станом за період з 01.01.2022 - 14.03.2023, який підписаний з боку ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП».

Також, відповідачка 15.04.2022 зверталася з листом до ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» в якому зазначала, що частина орендарів, які споживали природний газ для опалення приміщення зникла, не розрахувавшись за оренду та комунальні послуги, та просила надати відстрочку щодо платежу за спожитий газ.

В зв`язку з припинення ведення на даний час господарської діяльності сума, яка заявлена позивачем до стягнення у розмірі 43 255, 46 грн є непомірним тягарем, яку ФОП Петриченко Ольга Василівна не має змогу погасити.

Відповідачка просить зменшити розмір штрафних санкцій.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач стверджує, що зазначений відповідачкою у відзиві випадок, а саме припинення господарської діяльності, не свідчить про поважність причин невиконання нею договірних зобов`язань щодо оплати спожитого ним природного газу, особливо враховуючи, що підприємницька діяльність є діяльністю на власний ризик.

Крім того, з наданого відповідачем Акту звірки взаєморозрахунків вбачається, що ФОП Петриченко Ольгою Василівною здійснена оплата заборгованості у розмірі 50 673, 15 грн лише 01.03.2023, що свідчить про порушення нею власних гарантій щодо повного погашення боргу до 01.11.2022, що надані нею особисто листом від 15.04.2022.

Відповідачкою не наведено винятковості обставин, що вплинули та сприяли такому невиконанню, випадку або непереборної сили, отже доводи ФОП Петриченко Ольги Василівни є безпідставними.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

03.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (далі - постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Петриченко Ольгою Василівною (далі - споживач, відповідач) було укладено Договір постачання природного газу № Д/2016/105 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), в обсягах і порядку, передбаченим даним Договором, а Споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строки , порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Споживач зазначає перелік комерційних вузлів обліку газу за наступною формою: Газотранспортна організація УТГ, філія (УМГ/…) ХТГ, ЕІС-код споживача 56Х0005СК02Е004, Дніпропетровська область, Дніпровський район, місто Дніпро (пункт 1.3 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору кількість поставленого Споживачу газу визначається за показниками, встановленого у Споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується газорозподільною або газотранспортною організацією.

Приймання - передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього Договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами. Акти приймання-передачі природного газу складаються Постачальником, підписуються і скріплюються його печаткою та направляються Споживачу до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 3.4 договору).

Пунктам 4.1 4.2 договору встановлено, що ціна газу на момент укладення договору становить 5 666, 67 грн за 1 000 куб. м, крім того ПДВ 1 133, 33 грн, всього з ПДВ - 6 800, 00 грн. Ціна, зазначена в п. 4.1 Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується Сторонами шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Порядок оплати встановлюється наступним чином: Споживач зобов`язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок Постачальника на наступних умовах: 100 % оплата здійснюється на підставі рахунку до 5-го числа місяця поставки газу (пункт 5.1 договору)

Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і не обмежується 6-місячним строком згідно ч 6 ст. 232 Господарського кодекс) України (підпункт 6.2.1 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє в частині поставок гачу до 31.12.2016 p, а є частині проведення розрахунків - до її повного виконання. Якщо жодна із сторін протягом 30 днів до закінчення терміну дії даного Договору не сповістить іншу сторону в письмовому вигляді про його розірвання, термін дії Договору буде автоматично продовжуватися на кожен наступний рік (пункт 9.1 договору).

Доказів припинення договору № Д/2016/105 поставки природного газу від 03.10.2016 сторонами не надано.

Додатковою угодою № 2022/01/02 від 24.12.2021 Сторони узгодили, що ціна на природний газ, який буде постачатися з 1 січня 2022 p за 1000 куб. м. встановлюється в національній валюті України - гривні і складає без урахування вартості податку на додану вартість (надалі - "ПДВ") 52 500, 00 грн.

Крім того, компенсація вартості послуг замовленої потужності (транспортування), яка складає без урахування податку на додану вартість 124, 16 грн за 1 000 куб. м. До вартості послуг застосовується коефіцієнт, визначений НКРЕКП для замовлення потужності на добу наперед, -1,1, що складає без урахування податку на додану вартість ] 36, 58 грн за 1 000 куб. м.

Крім того ПДВ в розмірі 20% - 10 527, 32 грн.

Разом за 1000, 00 куб. м - 63 163, 90 грн (шістдесят три тисячі сто шістдесят три гривні 90 копійок) з урахуванням ПДВ.

Додатковою угодою № 2022/02/01 від 25.01.2022 Сторони узгодили, що ціна на природний газ, який буде постачатися з 1 лютого 2022 p.. за 1000 куб. м. встановлюється в національній валюті України - гривні і складає без урахування вартості податку на додану вартість (падалі - "ПДВ") 37 170.00 гри.

Крім того, компенсація вартості послуг замовленої потужності (транспортування), яка складає без урахування податку на додану вартість 124, 16 грн за 1 000 куб. м. До вартості послуг застосовується коефіцієнт, визначений НКРЕКП для замовлення потужності на добу наперед, - 1,1, що складає без урахування податку на додану вартість 136, 58 грн за 1 000 куб. м.

Крім того ПДВ в розмірі 20% - 7 461, 32 грн.

Разом за 1000, 00 куб. м - 44 767, 90 грн (сорок чотири тисячі сімсот шістдесят сім гривен 90 копійок) з урахуванням ПДВ.

Додатковою угодою № 2022/04/01 від 25.03.2022 сторони узгодили, що ціна на природний газ, який буде постачатися з 1 квітня 2022 p за 1000 куб. м. встановлюється в національній валюті України - гривні і складає без урахування вартості податку на додану вартість (надалі - "ПДВ") 32 197, 28 грн.

Крім того, компенсація вартості послуг замовленої потужності (транспортування), яка складає без урахування податку на додану вартість 124, 16 грн за 1 000 куб. м. До вартості послуг застосовується коефіцієнт, визначений НКРЕКП для замовлення потужності на добу наперед, - 1,1, що складає без урахування податку на додану вартість 136, 58 грн за 1 000 куб. м.

Крім того ПДВ в розмірі 20% - 6 466, 77 грн.

Разом за 1000, 00 куб. м - 38 800, 64 грн (тридцять вісім тисяч вісімсот гривень 64 копійки) з урахуванням ПДВ.

На виконання умов Договору у січні 2022 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ у кількості 1, 10364 тис. куб. м3, за ціною 52 636, 58 грн, всього на суму 69 710, 21 грн з ПДВ, що підтверджується Актом приймання-передачі природного газу № 4 від 31.01.2022.

У лютому 2022 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ у кількості 0, 36362 тис. куб. м3, за ціною 37 306, 58 грн, всього на суму 16 278, 50 грн з ПДВ, що підтверджується Актом приймання-передачі природного газу № 2 від 28.02.2022.

У березні 2022 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ у кількості 0, 28652 тис. куб. м3, за ціною 37 306, 58 грн, всього на суму 12 826, 90 грн з ПДВ, що підтверджується Актом приймання-передачі природного газу № 6 від 31.03.2022.

Вищезазначені Акти приймання-передачі природного газу підписані сторонами без будь-яких зауважень та заперечень.

Позивач зазначає, що відповідач несвоєчасно здійснив оплати вартості обсягів споживання природного газу, що і стало причиною звернення до суду з позовом, в якому позивач просить суд стягнути пеню у розмірі 23 177, 68 грн , інфляційні втрати у розмірі 14 696, 19 грн, 3% річних у розмірі 1 834, 47 грн, 7% штрафу у розмірі 3 547, 46 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки електричної енергії.

Щодо суми пені та штрафу

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 23 177, 68 грн пені за загальний період прострочення з 06.01.2023 по 28.02.2023 та 4 024, 00 грн штрафу у розмірі 7% від вартості неоплаченого товару за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів.

Щодо нарахування штрафу.

Відповідно до статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України)

Порушенням зобов`язання на підставі статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

За приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною другою статті 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом;

- якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки;

- якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Як вбачається з умов договору сторонами не передбачено, що за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів покупець повинен додатково сплатити штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від суми простроченого платежу.

Стаття 22 ГК України, зокрема, визначає, що суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Враховуючи, що жодна зі сторін у справі не належить до державного сектора економіки та порушення не пов`язане з виконанням державного контракту, або виконанням зобов`язання, що фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення за позовом на підставі частини другої статті 231 ГК України.

Крім того, суд звертає увагу, що наведені норми передбачають нарахування штрафу якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Тобто положення частини 2 статті 231 Господарського кодексу України не застосовується за порушення виконання грошового зобов`язання. В даній справі відповідач порушив строки виконання саме грошового зобов`язання.

Також позивачем заявлена пеня за загальний період прострочення з 06.01.2023 по 28.02.2023 у розмірі 23 177, 68 грн.

Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і не обмежується 6-місячним строком згідно ч 6 ст. 232 Господарського кодекс) України (підпункт 6.2.1 договору).

Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив, що його проведено відповідно до умов договору і приписів чинного законодавства, розрахунок є арифметично вірним.

Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, що не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.1 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що позивач не обґрунтував завдання йому збитків порушенням договірних зобов`язання відповідачем.

Згідно з приписами ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18).

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі №916/2268/18.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

З огляду на обставини, на які посилається відповідач, наявні в матеріалах справи докази, враховуючи пояснення представника відповідача, з метою дотримання принципів розумності, справедливості та пропорційності суд зменшує розмір пені, заявленої на підставі п. 6.2.1 договору поставки природного газу до 231, 78 грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого природного газу позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1 834, 47 грн за загальний період з 06.01.2022 по 28.02.2023 та інфляційні втрати в розмірі 14 696, 19 грн за той самий період.

Відповідач просить зменшити 3 % річних та інфляційні втрати.

Заява обґрунтована тим, що з початком повномасштабної війни в Україні відповідачка припинила господарську діяльність 12.03.2022 та по теперішній час не перебуває на території України, що підтверджується матеріалами справи.

Отже сума, яка заявлена позивачем до стягнення у розмірі 43 255, 46 грн є непомірним тягарем, яку ФОП Петриченко Ольга Василівна не має змогу погасити

Відповідачка зазначає, що 15.04.2022 зверталася з листом до ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» в якому зазначала, що частина орендарів, які споживали природний газ для опалення приміщення зникла, не розрахувавшись за оренду та комунальні послуги, та просила надати відстрочку щодо платежу за спожитий газ, у зв`язку з чим ФОП Петриченко Ольга Василівна несвоєчасно здійснила оплату за поставлений природний газ.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 Господарського кодексу України).

За частинами першою та другою статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Отже, суд зменшує розмір 3 % річних з 1 834, 47 грн до 183, 45 грн.

Дослідивши наданий розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 14 696, 19 грн є вірною.

Враховуючи норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача що стягнення інфляційних втрат є такими, що підлягають задоволенню у розмірі 14 696, 19 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Позивачем при зверненні до суду за сумою його майнових вимог сплачено судовий у розмірі 2 684 грн.

При цьому суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки та 3 % річних покладається на сторону без урахування зменшення цих сум.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 463, 90 грн.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Петриченко Ольги Василівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 6; ідентифікаційний код 36716332) суму інфляційних втрат в розмірі 14 696, 19 грн, пеню в розмірі 231, 78 грн, 3 % річних у розмірі 183, 45 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 463, 90 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко