номер провадження справи 15/44/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 Справа № 908/443/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ЗАПОРІЗЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ, 69600, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 66

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору

13.02.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ЗАПОРІЗЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ, м. Запоріжжя до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Запоріжжя про стягнення заборгованості у розмірі 4 478,43 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023, справу № 908/443/23 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 16.02.2023 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

28.02.2023 на адресу Господарського суду надійшла заява ЗАПОРІЗЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ, м. Запоріжжя про усунення недоліків позовної заяви.

07.03.2023 судом прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 908/443/23 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/44/23, про що постановлено ухвалу.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг та наявністю у відповідача заборгованості, яку позивач просить стягнути.

Запропонувати відповідачу надати у строк до 06.04.2023, відповідно до ст. 165 ГПК України, відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем.

Запропоновано позивачу у строк до 20.04.2023 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 08.05.2023, відповідно до ст. 167 ГПК України, надати заперечення з викладенням своїх пояснень, міркувань та аргументів щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Відзив на позов, відповідь на відзив та заперечення до суду не надходили.

Ухвала та рекомендоване повідомлення про направлення поштового відправлення до суду не повертались.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд установив наступне.

15.10.2019 між Запорізьким національним університетом (виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (замовник) укладено договір № 762/19 про надання послуг.

Відповідно до п. 1.1 договору, договір є основним документом, що визначає права та обов`язки сторін щодо надання у тимчасове користування площі для зберігання обладнання, майна та інших цінностей, за адресою: АДРЕСА_2 , офісні приміщення 362,2 кв.м.

Відповідно до п. 2.1 договору № 762/19 від 15.10.2019 (договір) ціна послуг складає 12,00 грн. за 1 кв. м. на місяць. Загальна сума за місяць складає 4346,40 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 2.3.1 та 2.3.2 договору, замовник проводить попередню оплату послуг за Договором до 10 числа поточного місяця, а також зобов`язаний щомісячно відшкодовувати витрати Виконавця на оплату за електричну енергію згідно показників лічильника.

Відповідно до п. 5.1. договору, сторони гарантують, що на час укладання цього Договору не існує ніяких обставин, які перешкоджають укладанню та належному виконанню умов договору.

Відповідно до п. 9.1 договору, договір діє з 15 жовтня 2019 року по 31 березня 2020 року, але у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі.

В порушення умов договору, замовником не здійснювалась оплата за надані послуги з 01.02.2020 по 31.03.2020, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 4478,43 грн, яка складається із заборгованості за електропостачання у сумі 132,03 грн та заборгованості за зберігання майна 4346,40 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Господарського кодексу України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права і законні інтереси якого порушено.

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміють витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Крім того, зазначене порушення відповідно до п. 40 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства.

Дія договору від 15 жовтня № 762/19 закінчилась 31 березня 2020 року. Станом на 01.09.2022 борг залишився у розмірі 4478,43 грн.

Заходи досудового врегулювання, забезпечення доказів та позову Запорізьким національним університетом не вживались.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводів, наведених позивачем в обґрунтування позову.

З урахуванням наведеного суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Запорізького національного університету (вул. Жуковського 66, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69600, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 02125243) заборгованість за електропостачання у сумі 132,03 грн (сто тридцять дві гривні 03 коп.), заборгованості за зберігання майна 4346,40 грн (чотири тисячі триста сорок шість гривень 40 коп.). Вижати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Запорізького національного університету (вул. Жуковського 66, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69600, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 02125243) судовий збір у розмірі судовий збір у сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 25 травня 2023 року.

Суддя І. С. Горохов