ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/762/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 19/5)
до 1. Фізичної особи-підприємця Заруба Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 ) 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )
про стягнення 461138,80 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позовну заяву Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до відповідачів: 1. Фізичної особи-підприємця Заруба Дениса Олександровича та 2. ОСОБА_1 про стягнення 461138,80 грн., з яких: строкова заборгованість основного боргу у розмірі 303166,58 грн., прострочена заборгованість основного боргу у розмірі 106378,07 грн., строкова заборгованість за процентами у розмірі 2036,50 грн., прострочена заборгованість по процентам у розмірі 49557,65 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача - 1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №445/ЮК-20МСБ від 29.12.2020, який забезпечується порукою відповідача - 2 за договором поруки №445/ЮПОР-20МСБ від 29.12.2020.

Відповідно до частини 6 статті 176 ГПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Керуючись частиною 6 статті 176 ГПК України, з огляду на те, що відповідачем 2 у позовній заяві вказано фізичну особу, що не є підприємцем, суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області із запитом щодо надання інформації про офіційне місце реєстрації (проживання) фізичної особи ОСОБА_1 .

22.03.2023 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації на запит про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №7017), яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до статті 80 ГПК України на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України.

Відповідач 1, 2 у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом. При цьому, суд зазначає, що копію ухвали господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі від 24.03.2023, яку було надіслано на належну адресу відповідача 1, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також відповідача 2, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена у відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації на запит про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області про місце проживання (перебування) фізичної особи, було повернуто на адресу суду без доказів вручення адресатам з довідкою відділення оператора поштового зв`язку Ф.20, в якій значиться причина повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала господарського суду Харківської області від 24.03.2023 по справі №922/762/23 була оприлюднена в електронному вигляді в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Водночас судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відтак, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачами не було надано суду відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Положеннями частини 4 статті 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.12.2020 між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (надалі - позивач, банк) та фізичною особою-підприємцем Заруба Денисом Олександровичем (надалі - відповідач 1, позичальник) було укладено кредитний договір №445/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 29.12.2020 (надалі - договір).

Відповідно до умов пункту 1.1. договору сторони погодили та визначили, що банк надає позичальнику кредит в грошовій формі на наступних умовах: сума кредиту 535000,00 грн., що погашається у відповідності до Графіка погашення кредиту наведеного у Додатку №1 до договору. Строк кредитування - 60 місяців. Кінцева дата повернення кредиту - 28 грудня 2025 р. включно. Мета використання кредиту - придбання нового автомобіля. Процентна ставка: в період з 29 грудня 2020 р. по 28 грудня 2025 р. - 12.1% річних. Комісія за обслуговування кредитного рахунку, без ПДВ, а саме: комісія за надання кредиту (сплачується одноразово) - 0 % процентів від суми кредиту - 0,00 грн.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом банк відкриває позичальнику кредитний рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ "КБ "Глобус" (кредитний рахунок).

Пунктом 2.2. договору визначено, що відповідно до умов кредитування банку, шляхом підписання договору, позичальник доручає здійснити надання кредиту шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок партнера ТОВ "Богдан-Авто Харків" () IBAN НОМЕР_2 ), відкритий в АТ "ОТП Банк" на виконання умов договору №0-БАХ000110 купівлі-продажу автомобіля від 23.12.2020 р.

Згідно з пунктом 2.3. договору строк користування кредитом починається з дати перерахування коштів з кредитного рахунку.

Відповідно до умов пункту 2.4. договору погоджено, що позичальник сплачує банку комісії, згідно з п. 1.1. договору: за надання кредиту - не пізніше дня підписання договору на рахунок IBAN АТ "КБ "Глобус", ; за зміну суттєвих умов кредитного договору за ініціативою позичальника (пролонгація, зміна графіку погашення кредиту, збільшення ліміту кредитування, зміна процентної ставки тощо) у розмірі одного процента від суми заборгованості, але не більше 5000,00 грн. - не пізніше дня підписання додаткових угод (договорів) до договору на рахунок IBAN НОМЕР_3 в АТ "КБ "Глобус", .

Умовами пункту 3.1. договору передбачено, що виконання позичальником зобов`язань за договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених договором) забезпечується, зокрема, але не виключно: заставою майна - автомобіль марки Hyundai Tucson, рік випуску 2020, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належить на праві власності позичальнику (п.п. 3.1.1); фінансова порука - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_6 (п.п. 3.1.2).

Пунктом 4.1. договору визначено, що повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на рахунок IBAN НОМЕР_7 в АТ "КБ "Глобус", . Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до Графіка повернення заборгованості (додаток №1 до договору). У випадку, якщо цей день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата здійснюється в перший за ним робочий день. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом.

Відповідно до пункту 4.2. договору проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту по день повного виконання (сплати) боргових зобов`язань на суму фактичної заборгованості за кредитом, при цьому день надання кредиту включається до розрахунку. При розрахунку процентів у місяці приймається фактична кількість календарних днів у місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно та у день остаточного повернення кредиту.

Відповідно до пункту 4.3., 4.4. договору нарахування процентів банком за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно за період 01 (першого) числа місяця по останнє число місяця (включно) та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів та комісій не включається. Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за місяцем їх нарахування на рахунок зазначений в п. 4.1. договору. Якщо 10 число місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки, передбачені п. 1.1. та п. 4.1. договору, позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки 45 процентів річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Зміна процентної ставки здійснюється банком без додаткового узгодження з позичальником та позичальник погоджується з тим, що він належним чином повідомлений про застосування збільшеної процентної ставки у зазначеному в цьому пункті порядку, про що свідчить його підпис у договорі. Зміна процентної ставки у цьому випадку не є зміною істотних умов договору, а є наслідком невиконання/неналежного виконання позичальником умов договору.

Умовами пункту 4.10 договору передбачено, що всі платежі позичальника, передбачені договором, вважаються здійсненими в установлений строк, якщо сума платежів в повному розмірі надійшла на рахунок банку до закінчення операційного дня банку, що є останнім днем строку платежу, передбаченого договором. Якщо цей день не є робочим днем банку, то платіж повинен бути здійснений не пізніше наступного робочого дня банку. При цьому, проценти за кредитом нараховуються та сплачуються також і за період від дня, що не є робочим днем банку, до наступного робочого дня банку.

Згідно з пунктом 6.1.4. договору визначено, що грошові кошти на виконання зобов`язань, передбачених договором, спрямовуються в наступній черговості: 1) на сплату штрафу за кожне допущене прострочення платежу; 2) на сплату прострочених процентів за користування кредитом; 3) на сплату прострочених комісій; 4) на сплату простроченої заборгованості по кредиту; 5) на сплату нарахованих процентів за користування кредитом; 6) на сплату нарахованих комісій; 7) на сплату строкової заборгованості по кредиту; 8) на сплату штрафних санкцій (пені); 9) на сплату інших платежів за договором.

Умовами пункту 6.1.3. договору передбачено, що позичальник зобов`язується достроково повернути всю заборгованість за договором, а саме: повернути всю суму кредиту, сплатити усі нараховані проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності), а також сплатити всі інші платежі, передбачені договором, у випадках, строки та в порядку, передбачених п.п. 9.1., 9.2 договору.

Відповідно до пункту 9.2. договору банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені договором, а також відшкодування збитків завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або іншими особами, що є поручителями позичальника (в т.ч. гарантами, майновими поручителями, заставодавцями та ін), умов договору та/або угод (договорів), укладених у забезпечення виконання позичальником зобов`язань (договорів забезпечення) за договором, а позичальник зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів, а у випадку, якщо зобов`язання позичальника за договором забезпечуються заставою майнових прав на грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в АТ "КБ "Глобус" - не пізніше наступного робочого дня, з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, інші платежі за цим договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у разі настання будь-якого з наступних випадків: порушення позичальником строків (термінів) платежів, що встановлені договором.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до 28 грудня 2025 р., але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником зобов`язань за договором.

29.12.2020 між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та ОСОБА_1 (надалі - відповідач 2, поручитель) було укладено договір поруки №445/ЮПОР-20МСБ (надалі - договір поруки), відповідно до умов пункту 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання ФОП Заруба Денис Олександрович (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ) зобов`язання за кредитним договором №445/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 29 грудня 2020 р., що укладений між кредитором та боржником, згідно з яким боржник зобов`язаний в строк до 28 грудня 2025 повернути кредиторові кредит у сумі 535000,00 грн., сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12.1. процентів річних, а також сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Пунктом 1.3. договору поруки передбачено, що поручитель підтверджує, що йому відомі всі умови кредитного договору. У випадку внесення боржником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору поручитель дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за договором зобов`язання боржника (збільшення розміру кредиту, збільшення розміру процентів за його користування, продовження строку користування кредитними коштами, комісії тощо), що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Умовами пункту 1.4., 1.6. договору поруки погоджено, що у разі порушення боржником зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник.

На виконання умов пункту 2.2. договору позивачем здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок партнера ТОВ "Богдан-Авто Харків" IBAN НОМЕР_2 відповідно до виписки з позичкового рахунку за період з 29.12.2020 по 16.02.2023 по рахунку IBAN НОМЕР_1 (виписка по особовим рахункам з 29.12.2020 по 16.02.2023 по рахунку IBAN НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що у зв`язку із порушенням позичальником умов кредитного договору та виникненням кредитної заборгованості, 06.01.2023 позивач звернувся за допомогою засобів поштового зв`язку на адресу відповідача 1, 2 з вимогою щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, за кредитним договором та договором поруки. Втім, зазначена вимога залишилася без задоволення.

Таким чином, позивачем наголошено, що станом на 16.02.2023 заборгованість позичальника та поручителя становить 461138,80 грн., що складається з строкової заборгованості основного боргу у розмірі 303166,58 грн., простроченої заборгованості основного боргу у розмірі 106378,07 грн., строкової заборгованості за процентами у розмірі 2036,50 грн.,простроченої заборгованості по процентам у розмірі 49557,65 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як зазначено в статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

За приписами статті 173 ГК України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 06.11.2019 у справі № 909/51/19 вказав, що ключовою рисою цивільного права є автономія волі сторін, яка знаходить своє втілення у принципі свободи договору.

Свобода договору, закріплена у якості однієї із засад цивільного законодавства, сформульована у статтях 6 та 627 ЦК України, у відповідності до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Зміст договору становлять умови як ті, що погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові на підставі чинного законодавства.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Слід зазначити, що за своєю правовою природою кредитний договір є окремим видом цивільно-правових договорів, який визначає взаємні зобов`язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту. Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит). Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору.

Таким чином, укладаючи та підписуючи кредитний договір №445/ЮК-20МСБ від 29.12.2020 та договір поруки №445/ЮПОР-20МСБ від 29.12.2020, сторони чітко визначили та погодили всі істотні умови договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

Беручи до уваги встановлену статтею 204 ЦК України та неспростовану в межах цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності означених договорів, суд вважає їх належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України та статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договорами кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов пункту 2.2. договору позивачем здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок партнера ТОВ "Богдан-Авто Харків" IBAN НОМЕР_2 відповідно до виписки з позичкового рахунку за період з 29.12.2020 по 16.02.2023 по рахунку IBAN НОМЕР_1 (виписка по особовим рахункам з 29.12.2020 по 16.02.2023 по рахунку IBAN НОМЕР_1 ).

Таким чином, суд констатує, що позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №445/ЮК-20МСБ від 29.12.2020.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що відповідачем 1 порушено взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №445/ЮК-20МСБ від 29.12.2020 щодо погашення кредиту у погоджений між сторонам графік погашення кредиту, що мало наслідком виникнення кредитної заборгованості.

У зв`язку з наведеним вище, 06.01.2023 позивач звернувся за допомогою засобів поштового зв`язку на адресу відповідача 1 з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені договором №445/ЮК-20МСБ від 29.12.2020 з зазначенням правових та фактичних підстав звернення. Втім, зазначена вимога залишилася без задоволення.

Разом з тим, частиною 1 статті 546 ЦК України унормовано, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено судом вище, 29.12.2020 між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №445/ЮПОР-20МСБ, відповідно до умов пункту 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання ФОП Заруба Денис Олександрович (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ) зобов`язання за кредитним договором №445/ЮК-20МСБ "Авто в кредит" від 29 грудня 2020 р., що укладений між кредитором та боржником, згідно з яким боржник зобов`язаний в строк до 28 грудня 2025 повернути кредиторові кредит у сумі 535000,00 грн., сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12.1. процентів річних, а також сплатити штрафні санкції та інші платежі у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Умовами пункту 1.4., 1.6. договору поруки погоджено, що у разі порушення боржником зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник.

Пунктом 3.1. договору поруки передбачено, що у разі невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором в строки та в розмірах, що визначені кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя із відповідною письмовою вимогою.

Умовами пункту 3.2. договору погоджено, що поручитель не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання вимог кредитора зобов`язаний виконати обов`язок боржника шляхом перерахування грошових коштів в сумі та на рахунок (рахунки), що визначені у вимозі кредитора.

З матеріалів справи слідує, що 06.01.2023 позивач звернувся за допомогою засобів поштового зв`язку на адресу поручителя з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені договором №445/ЮК-20МСБ від 29.12.2020 з зазначенням правових та фактичних підстав звернення.

Натомість у даному разі матеріали справи свідчать, що відповідачем 2 не виконано взятих на себе зобов`язань за договором поруки, що суперечить приписам статті 546, 553, 554 ЦК України, умовам пункту 3.1. кредитного договору, умовам пунктів 1.1., 1.4., 1.6. договору поруки, а тому відповідач 2 визначається судом таким, що має нести солідарну відповідальність з відповідачем 1 за неналежне виконання останнім взятих на себе договірних зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Перевіривши правомірність здійсненого позивачем детального розрахунку строкової заборгованості основного боргу у розмірі 303166,58 грн., простроченої заборгованості основного боргу у розмірі 106378,07 грн., строкової заборгованості за процентами у розмірі 2036,50 грн. та простроченої заборгованості по процентам у розмірі 49557,65 грн. на відповідність погодженим між сторонами умовам кредитного договору, наведеним вище положенням законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, суд зазначає, що проведені розрахунки виконано арифметично вірно та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами.

Відтак, позовна вимога про стягнення строкової заборгованості основного боргу у розмірі 303166,58 грн., простроченої заборгованості основного боргу у розмірі 106378,07 грн., строкової заборгованості за процентами у розмірі 2036,50 грн. та простроченої заборгованості по процентам у розмірі 49557,65 грн. визнається судом обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, не спростованою відповідачами, а тому підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі та доречні питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 129 ГПК України, а тому враховуючи висновки суду про задоволення позову, покладає витрати зі сплати судового збору на відповідачів порівну.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Заруба Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 19/5, ) строкову заборгованість основного боргу у розмірі 303166,58 грн., прострочену заборгованість основного боргу у розмірі 106378,07 грн., строкову заборгованість по процентам у розмірі 2036,50 грн., прострочену заборгованість по процентам у розмірі 49557,65 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заруба Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 19/5, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3458,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 19/5, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3458,54 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "24" травня 2023 р.

Суддя Г.І. Сальнікова