ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

29.05.2023 м.Дніпро Справа № 908/1277/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Колесник Д.А.

представники сторін:

від арбітражного керуючого Шимана Є.О.:Войтенко Катерина Володимирівна, адвокат, посвідчення №2009 від 17.05.2019 року;

від ГУ ДПС у Запорізькій області: Вірчак Василь Григорович, представник, витяг з ЄДР №083085321 від 12.07.2022 року;

від ГУ ДПС у Запорізькій області: Стародумова Анна Сергіївна, представник, витяг з ЄДР №б/н від 21.01.2022 року;

від ГУ ДПС у м. Києві: Іващенко Дмитро Андрійович, представник ГУ ДПС у м. Києві, витяг з ЄДР №25 від 11.11.2022 року;

інші сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційні скарги Головного управління ДПС у м.Києві та Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову господарського суду Запорізької області від 24.02.2022 року (повний текст складено 04.03.2022 року) у справі №908/1277/21 (суддя Юлдашев О.О.)

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю Агромакс-Люкс, код ЄДР 42551884 (69035, м. Запоріжжя, вул. Жаботинського, 50)

про банкрутство,-

кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю Трейдфіст, код ЄДР 41911476 (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 17, поверх 3)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю ГрейтУльтра, код ЄДР 42550152 (09106, Київська область, м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 151, офіс 24)

3. Товариство з обмеженою відповідальністю Фрост Трейд, код ЄДР 42221440 (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавловська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, 1А),-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Запорізької області від 24.02.2022 року у справі №908/1277/21 затверджено звіти арбітражного керуючого Шимана Є.О. про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 01.06.2021 року по 16.02.2022 року у розмірі 140 142,72 грн.

Припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Люкс, код ЄДР 42551884.

Припинено повноваження розпорядника майна боржника Шимана Є.О.

Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Агромакс-Люкс, код ЄДР 42551884 - банкрутом.

Відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Люкс призначено арбітражного керуючого Шимана Євгена Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1747 від 05.11.2015; адреса: 49027, м. Дніпро, пл. Соборна, 1Б, прим.304).

Постановлено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Скасовані арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника.

Зобов`язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства у строк до 24.02.2023 року.

Приймаючи дане рішення, суд зазначив, що із матеріалів інвентаризації майна боржника вбачається, що матеріальні цінності відсутні, грошові кошти на рахунках підприємства відсутні, дебіторська заборгованість відсутня, кредиторська заборгованість становить 191 365 679,91 грн.

Згідно з відповідями уповноважених органів на запити розпорядника майна боржника, у Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Люкс не виявлено майна та активів, достатніх для відновлення його платоспроможності. Підприємство - боржник не має активів, за рахунок яких можливо було б погасити кредиторську заборгованість.

У процесі аналізу, проведеного згідно Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, установлено: відсутність ознак доведення до банкрутства боржника, відсутність ознак приховування банкрутства, відсутність ознак фіктивного банкрутства. Коефіцієнт забезпечення власними засобами, на протязі аналізованого періоду, значно нижче нормативного значення, що в свою чергу перекреслює можливість використання позасудових заходів відновлення платоспроможності ТОВ Агромакс-Люкс. Коефіцієнти, що характеризують фінансовий стан підприємства, набагато нижче норми, однак у зв`язку з об`єктивними умовами подальша діяльність підприємства є нерентабельною. Всі зобов`язання підприємства сформовані за рахунок кредиторської заборгованості, що знижує платоспроможність і фінансову стійкість підприємства, і збільшує його фінансову залежність перед кредиторами.

На підставі викладеного суд зробив висновок, що у боржника виявлена недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Також суд зазначив, що 17.02.2022 року відбулися збори кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Люкс, на яких прийнято рішення клопотатись перед господарським судом про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Шимана Є.О.

Не погодившись з вказаною постановою, Головне управління ДПС у Запорізькій області оскаржило її в апеляційному порядку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- при прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури суду повинен бути доведений факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає ст. 205 Господарського кодексу України;

- відповідно до положень ч.4 ст. 205 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду лише у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів;

- за даними апелянта боржник має активи, за рахунок яких він може погасити заборгованість перед кредиторами;

- господарським судом Запорізької області не досліджено, що ТОВ Агромакс-Люкс є пов`язаним з підприємствами-кредиторами: ТОВ Трейдфіст, ТОВ ГрейтУльтра та ТОВ Фрост Трейд, що суперечить приписам ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства та п.п. 14.1.159 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що матеріалами інвентаризації майна боржника встановлено відсутність у боржника матеріальних цінностей, грошових коштів на рахунках підприємства, дебіторської заборгованості, відсутність активів, за рахунок яких можливо було б погасити кредиторську заборгованість, яка становить 191 365 679,91 грн.

Також апелянт вказує, що за результатом документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Агромакс-Люкс Головним управлінням ДПС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 25.02.2020 року №0102, яким ТОВ Агромакс-Люкс збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковим зобов`язанням у розмірі 92 819 789,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 23 204 947,00 грн.

Скаржник вважає, що вказані обставини свідчать про неповне дослідження судом обставин щодо майнового стану боржника, неналежну оцінку доказів, які стали підставою для визнання боржника банкрутом.

Вказує на штучне створення заборгованості задля ліквідації ТОВ Агромакс-Люкс.

Просить суд апеляційної інстанції постанову господарського суду Запорізької області від 24.02.2022 року у справі №908/1277/21 скасувати; направити справу для продовження розгляду до господарського суду Запорізької області.

ГУ ДПС у м.Києві також не погодилось з постановою суду, звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обгрунтування апеляційної скарги ГУ ДПС у м.Києві посилається на ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були неповно з`ясовані обставини справи та порушено норми процесуального права.

Посилається на ч.1, ч.4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства та на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №904/1693/19, в якій сформовано правовий висновок у подібних правовідносинах, яким зазначено, що податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків та зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

Скаржник вказує, що боржником в окремому судовому провадженні оскаржується податкове повідомлення-рішення, яке є підставою конкурсних кредиторських вимог Головного управління ДПС у м. Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2021 року у справі № 640/8116/20 позовну заяву ТОВ Агромакс-Люкс залишено без розгляду.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.11.2021 року прийнято позовну заяву ТОВ Агромакс-Люкс до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення до розгляду її межах справи № 908/1277/21 про банкрутство ТОВ Агромакс-Люкс , відкрито провадження у справі.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.01.2022 року позовні вимоги ТОВ Агромакс-Люкс задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.02.2020 року № 0102.

Головне управління ДПС у м. Києві вважає, що як конкурсний кредитор не позбавлене законодавчо визначеного обов`язку звернутись до суду із заявою про визнання кредиторських вимог та включення їх до реєстру кредиторів, а тому є особою, щодо якої суд вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки, та має право подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.

Головне управління ДПС у м. Києві зазначає, що оскаржувана постанова винесена під час апеляційного оскарження контролюючим органом ухвали господарського суду Запорізької області від 01.02.2022 року у даній справі, якою грошові вимоги Головного управління ДПС у м. Києві у розмірі 125 401 302,04 грн. відхилено в повному обсязі.

Оскільки рішення по суті апеляційних вимог Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу господарського суду Запорізької області від 01.02.2022 року не прийнято, вважає, що визнання ТОВ Агромакс-Люкс банкрутом є передчасним та необґрунтованим.

Просить постанову господарського суду Запорізької області від 24.02.2022 року у справі №908/1277/21 скасувати; направити справу для продовження розгляду до господарського суду Запорізької області.

Ліквідатор ТОВ Агромакс-Люкс Шиман Є.О. у відзивах на апеляційні скарги зазначив, що ГУ ДПС у Запорізькій області та ГУ ДПС у м. Києві не набули правового статусу учасників у справі про банкрутство ТОВ Агромакс-Люкс. Апелянтами не дотримано в сукупності дій, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства та викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19.

Вважає, що господарським судом Запорізької області не вирішувалось питання про права та обов`язки ГУ ДПС у Запорізькій області та ГУ ДПС у м. Києві, тому обидва апелянти не мають процесуальних прав на оскарження постанови господарського суду від 24.02.2022 року у справі № 903/1277/21.

Також арбітражний керуючий ліквідатор Шиман Є.О. зазначає, що за наявності ознак стійкої фінансової неспроможності банкрута та неможливості погашення існуючої заборгованості, закінчення термінів, визначених Кодексом щодо тривалості процедури розпорядження майном та відсутності пропозицій щодо санації боржника, судом першої інстанції правомірно винесено постанову про визнання ТОВ Агромакс-Люкс банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Інші сторони по справі відзиви на апеляційні скарги не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності представників кредиторів боржника ТОВ Трейдфіст, ТОВ ГрейтУльтра та ТОВ Фрост Трейд, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до матеріалів справи, апеляційні скарги прийняті до провадження для розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.01.2023 року.

Передбачений ст.273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційних скарг вичерпано.

Відповідно до положень ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу на підставі тих доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанції. Додаткові докази до суду апеляційної інстанції не надано.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України наділяє сторони процесуальними правами, серед яких право брати участь у судових засіданнях.

Суд враховує, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась.

Також суд зазначає, що сторонам надано можливість реалізовувати свої повноваження представництва шляхом участі в засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, про що було зазначено в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Отже, сторони, представники яких не з`явились, не були позбавлені можливості забезпечити у засідання суду участь повноважних представників, однак, таким правом не скористалися. Наведене не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у м.Києві та Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову господарського суду Запорізької області від 24.02.2022 року підлягає закриттю з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами ст.41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У справах про оскарження рішення третейського суду та про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду учасниками справи є учасники третейського розгляду, а також особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство (ч.5 ст. 41 ГПК України).

Відповідно до ст. 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за КУзПБ.

Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

З матеріалів даної справи колегією суддів встановлено, що ГУ ДПС у м. Києві 06.07.2021 року було заявлено кредиторські вимоги до боржника в розмірі 116 024 736,00 грн. (том 2 а.с.4-6).

Згідно ухвали господарського суду Запорізької області від 01.02.2022 року заявлені вимоги відхилено в повному обсязі (том 4 а.с.74).

В апеляційному порядку вказана ухвала не оскаржувалась, про що свідчать матеріали даної справи. Тому доводи вказаного апелянта про те, що оскаржувана постанова винесена під час апеляційного оскарження контролюючим органом ухвали господарського суду Запорізької області від 01.02.2022 року у даній справі суперечать дійсним обставинам справи.

Як зазначає сам скаржник - ГУ ДПС у м. Києві, рішенням господарського суду Запорізької області він не визнавався кредитором боржника, а інші рішення щодо залучення його учасником справи відсутні.

Інший апелянт - ГУ ДПС у Запорізькій області не звертався до господарського суду Запорізької області у справі № 908/1277/21 з грошовими вимогами до ТОВ Агромакс-Люкс. Даний апелянт не зазначає про наявний борг у ТОВ Агромакс-Люкс перед контролюючим органом.

Отже, обидва апелянта не мають статусу учасника справи про банкрутство ТОВ Агромакс-Люкс №908/1277/21.

Щодо доводів ГУ ДПС у м. Києві про те, що він може набути статус кредитора у даній справі, оскільки боржником в окремому судовому провадженні оскаржується податкове повідомлення-рішення, яке є підставою конкурсних кредиторських вимог Головного управління ДІІС у м. Києві, колегія суддів звертає увагу на наступне:

Питання відносно сторін у справі про банкрутство, порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство з 21.10.2019 року визначається ст.45 КУзПБ.

Приписами ст. 45 КУзПБ встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують (п. 56.8 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19).

Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому Законом порядку (правова позиція, викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 916/1965/13).

За висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеного у п. 56.16 постанови від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19, лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (ст.23) чи КУзПБ (ст. 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (ч.6 ст.23 Закону про банкрутство, ч.6 ст. 45 КУзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді ( ст.44 ГПК України).

Тобто, лише за сукупністю встановлених Законом про банкрутство, КУзПБ дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо); визнання їх судом, кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.

Кредитори (в розумінні абз.2 ч.1. ст.1 КУзПБ, окрім тих хто ініціював провадження у справі про банкрутство), з моменту подання заяви, передбаченої абз.1 ч.1 ст.45 КУзПБ, можуть скористатися правами, передбаченими абз. 1 ч.6 ст. 45 КУзПБ, та правом оскарження судових рішень у справі про банкрутство як особи, які не брали участі у справі (ч.1 ст.254 ГПК України), якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (п.56.20 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19).

Хоча КУзПБ, не регламентує особливостей вступу інших учасників у справу, в ч.1 ст.47 КУзПБ законодавець зазначає про визнання їх такими відповідно до цього Кодексу, отже, передбачає певну процесуальну фіксацію статусу учасника справи про банкрутство та моменту його набуття.

Зі змісту господарських процесуальних правовідносин в цілому і у справах про банкрутство зокрема видається правильним, що за загальним правилом набуття процесуального статусу заінтересованими суб`єктами схвалюється судом за наслідками перевірки підстав його набуття.

Такий підхід викладено в постанові від 16.07.2020 року у справі № 910/4475/19, в якій Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство наголосив, що було б доцільно формалізувати статус наведених учасників у справі про банкрутство шляхом прийняття господарським судом відповідного судового рішення (ухвали) задля впорядкування процесу здійснення провадження у справі.

У розвиток цієї позиції Верховний Суд акцентує, що вступ у справу про банкрутство інших учасників має відбуватися шляхом подання ними заяв із процесуальних питань відповідно до ст.ст.169, 170 ГПК України, яка підлягає розгляду судом.

Таким чином, набуття статусу учасника справи про банкрутство та можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку ст.234 ГПК України.

Саме з набранням законної сили такою ухвалою така особа, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за ст.42 ГПК України.

Як зазначають апелянти, ГУ ДПС у Запорізькій області, ГУ ДПС у м. Києві рішення господарського суду Запорізької області про визнання вказаних осіб кредитором боржника, інші рішення щодо залучення їх учасником справи, відсутні.

Відповідно до ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, ч.1 ст. 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п.4 ч.3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі №904/5618/17, від 21.09.2018 року у справі №909/68/18, від 18.12.2018 року у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 року у справі №903/825/18, від 17.10.2019 року у справі № 910/21156/16.

З вищенаведеного слідує наступний алгоритм дій суду апеляційної інстанції у разі надходження апеляційної скарги від особи, яка не приймала участі у розгляді справи, але вважає, що судом в оскаржуваному рішенні вирішено питання про її права та інтереси: суд має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника і лише після встановлення таких обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №911/2635/17, від 12.05.2020 року у справі № 910/18271/16.

В даній справі колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова не є такою, що прийнята про права, інтереси та (або) обов`язки Головного управління ДПС у Запорізькій області та області Головного управління ДПС у місті Києві.

Отже, з огляду на відхилення в повному обсязі вимог ГУ ДПС у м. Києві, відсутність будь-яких вимог до боржника у ГУ ДПС у Запорізькій області, вказані особи, які звернулися з апеляційними скаргами, не набули правового статусу учасника у справі про банкрутство ТОВ Агромакс-Люкс.

Господарським судом Запорізької області не вирішувалось питання про обов`язки ГУ ДПС у м. Києві та ГУ ДПС у Запорізькій області, про їх права чи інтереси у справі.

Тому апелянти не мають процесуальних прав на оскарження постанови господарського суду від 24.02.2022 року у справі № 908/1277/21.

Протилежне скаржниками не доведено належними та допустимими доказами згідно положень ст.ст. 76, 77 ГПК України.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що за змістом оскаржуваної постанови при апеляційному перегляді справи колегією суддів не встановлено, що суд прийняв рішення про права та обов`язки скаржників, який не є учасниками даної справи про банкрутство, апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Запорізькій області та Головного управління ДПС у м.Києві на постанову господарського суду Запорізької області від 24.02.2022 року у справі №908/1277/21 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 234, 264, 272 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Запорізькій області та Головного управління ДПС у м.Києві на постанову господарського суду Запорізької області від 24.02.2022 року у справі №908/1277/21.

Справу №908/1277/21 повернути до господарського суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 01.06.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Ю.Б.Парусніков