ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.05.2023м. СумиСправа № 920/112/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/112/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуалапак Україна» (проспект Курський, буд. 147/4, м. Суми, Україна, 40031; код за ),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалпак» (проспект Партизанський, 6Д, 102, м. Мінськ 220033, Республіка Білорусь, УНП 190572646),

про стягнення 49920,00 євро, що еквівалентно 2005406,21 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

03.02.2023 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 49920,00 євро (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять євро 00 євроцентів) основного боргу за контрактом №300615 від 30.06.2015, укладеним між сторонами спору, а також 748,80 євро (сімсот сорок вісім євро 80 євроцентів) судового збору, що за курсом НБУ станом на 03.02.2023 (1 євро = 40,1724 гривень) складає 2005406,21 грн (два мільйони п`ять тисяч чотириста шість грн 21 коп.) основного боргу та 30081,09 грн (тридцять тисяч вісімдесят одна грн 09 коп.) судового збору.

Ухвалою від 08.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/112/23; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 08.05.2023; зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позов; зобов`язано позивача протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву відповідача на позовну заяву (за наявності подання відзиву) подати до суду відповідь на відзив; зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відповіді на відзив (за наявності подання відповіді на відзив) подати до суду заперечення на відповідь на відзив; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуалапак Україна» в строк до 09.03.2023 подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову у трьох примірниках: позовної заяви з додатками та ухвали Господарського суду Сумської області від 08.02.2023 у справі № 920/112/23; постановлено направити копію нотаріально засвідченого перекладу на російській мові позовної заяви з додатками та ухвали Господарського суду Сумської області від 08.02.2023 у справі №920/112/23 з судовим дорученням для вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕАЛПАК» в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, через Центральний орган запитуваної Держави - Ministry of foreign affairs of the Republic of Belarus, legal and treaties department, який знаходиться за адресою: Ul. Lenina, 19, Minsk, 220030, Belarus; направлення документів, вказаних в пункті 9 резолютивної частини даної ухвали, здійснити через Міністерство закордонних справ України (01018, м.Київ, Михайлівська площа, 1); зупинено провадження у справі №920/112/23 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

22.02.2023 через електронну пошту відповідач надіслав відзив (вх №1109/23), в якому повідомив суд, що обізнаний про наявність судової справи та про факт того, що на момент звернення позивача з позовом у справі №920/112/23 ТОВ «Реалпак» був для позивача не лише дебітором із сумою боргу у розмірі 49920,00 євро, згідно з контрактом №300615 від 30.06.2015, але також і кредитором із розміром боргу ТОВ «Гуалапак Україна» у сумі 49920,00 євро відповідно до контракту №129 від 31.05.2016, ТН 0782614 від 10.02.2022, декларації А 06641/100222/0010035. ТОВ «Реалпак» 01.09.2022 електронною поштою направив позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог вих №212 від 01.09.2022, за якою відповідач за законодавством Республіки Білорусь провів в односторонньому порядку залік вимог, вважаючи вимоги за вищезазначеними контрактами однорідними. Таким чином, відповідач заперечує проти поданого позову.

28.03.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх №1900), в якій позивач зауважує про неможливість зарахування зустрічних однорідних вимог та повністю підтримує заявлений позов і просить стягнути з ТОВ «Реалпак» на користь ТОВ «Гуалапак Україна» заборгованість в розмірі 49920,00 євро за отриманий відповідачем товар.

Ухвалою від 08.05.2023 у справі 3920/112/23 поновлено провадження у справі, з урахуванням того, що підготовче судове засіданні у даній справі вже було призначене на 08.05.2023, 10:30.

08.05.2023 представник позивача подав заяву, згідно з якої позовні вимоги підтримав та просив підготовче судове засідання провести за відсутності представника позивача.

Ухвалою від 08.05.2023 у справі №920/112/23 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 22.05.2023; постановлено повідомити відповідача про місце, дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Господарського суду Сумської області https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/ та офіційному вебсайті Судової влади України https://court.gov.ua.

10.05.2023 копію ухвали від 08.05.2023 у справі №920/112/23 надіслано учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України (в т.ч.: відповідачу на електронну адресу - ).

09.05.2023 та 10.05.2023 опубліковане оголошення на офіційному вебсайті Господарського суду Сумської області https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/ та офіційному вебсайті Судової влади України https://court.gov.ua, яким повідомлено відповідача про дату, місце та час розгляду справи.

У судовому засіданні 22.05.2023 встановлено:

Представник позивача у судове засідання не прибув, 22.05.2023 подав заяву, згідно з якої позовні вимоги підтримує та просить судове засідання провести за відсутності представника ТОВ «Гуалапак Україна».

Представник відповідача у судове засідання не прибув, враховуючи надісланий відповідачем суду електронною поштою відзив на позов (вх №1109/23 від 22.02.2023) та направлення судом на електронну адресу відповідача - , з якої надійшов відзив, копії ухвали від 08.05.2023 у справі №920/112/23, а також розміщення оголошень на офіційних вебсайтах Господарського суду Сумської області https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/ та Судової влади України https://court.gov.ua, відповідач є таким, що повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду справи.

Суд зауважує, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18.).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Судом розпочато розгляд справи по суті.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.05.2023 на підставі частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне:

30.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуалапак Україна» (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Реалпак» (далі - покупець, відповідач) укладений контракт №300615.

15.04.2016, 12.12.2016, 17.07.2017, 04.09.2017, 26.12.2017, 23.12.2018, 15.09.2018, 21.12.2018, 20.12.2019, 05.03.2020, 08.12.2020, 20.12.2021 між позивачем та відповідачем укладені додаткові угоди до контракту ( далі по тексту - контракт з урахуванням вищезазначених угод).

Відповідно до п. 1.1. контракту продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити пакети з багатошарового комбінованого матеріалу, засоби закупорювальні полімерні: ковпачки, далі за текстом іменовані - "Товар", що випускається серійно, придатний для фасування, термообробки, застосування згідно зі Специфікацією якості, та зберігання продуктів дитячого харчування з нанесеним зображенням (дизайном), затвердженим у рамках окремого контракту, укладеного між покупцем і третьою особою, копія якого може надаватися продавцю покупцем, на його вимогу.

Згідно з п. 1.3. контракту постачання товару здійснюється продавцем партіями на підставі Специфікацій (додатків до контракту), які є невід`ємною частиною цього контракту, підписаних уповноваженими особами сторін, скріплених печаткою.

Загальний обсяг товару, що підлягає постачанню за контрактом, складається із сумарної кількості товару, поставленого продавцем покупцю протягом терміну дії контракту (п. 1.5. контракту).

Пунктом 3.1. контракту визначено, що ціна товару договірна, узгоджується сторонами до поставки в Специфікаціях та вказується у рахунку та інших товаросупровідних документах.

Валютою цього контракту та платежу є євро (EUR) (п. 3.3. контракту).

Відповідно до п. 3.5. контракту оплата партії товару здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок продавця на протягом 60 календарних днів з дати постачання. Зобов`язання покупця вважається виконаним після зарахування коштів на рахунок продавця. Посилання у платіжних документах на цей контракт є обов`язковим. На прохання продавця, покупець зобов`язується надати копію SWIFT - повідомлення, що підтверджує списання коштів із рахунку банку покупця.

Згідно з п. 4.1. контракту Специфікація повинна містити: найменування та асортимент товару; кількість (обсяг); термін постачання; інформацію про підтверджене замовлення на виготовлення товару, та, за потребою, інші відомості.

Пунктом 6.1. контракту визначено, що сторони погодилися, що вони самостійно та безпосередньо несуть відповідальність за виконання цього контракту, а також про те, що претензія, позов, інше право вимоги не можуть бути пред`явлені до держав України та Республіки Білорусь або до окремих їх органів за невиконання чи неналежне виконання цього контракту.

Відповідно до п. 8.2. контракту, якщо сторонами не досягнуто згоди щодо спору, така суперечка підлягає розгляду в Господарському суді Сумської області (м. Суми, Україна). Право, що застосовується - матеріальне та процесуальне право України. Досудовий порядок врегулювання спору обов`язковий. Термін розгляду претензії протягом 15 календарних днів.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2023 року, але у будь-якому випадку до виконання сторонами прийнятих до виконання зобов`язань (п. 10.2. контракту).

10.02.2023 сторонами по Контракту погоджено Специфікацію №119 на поставку партій товару.

10.02.2022 продавцем виписаний рахунок-фактура №116/2022 на загальну суму 50925,55 євро.

10.02.2022 відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної серії СМR А№0137239 партія товару була поставлена продавцем покупцю на умовах FCA - склад продавця в м. Суми (Інкотермс 2010).

Виходячи з умов оплати кінцевим терміном оплати партії Товару є 11 квітня 2022 року. Так, 25 березня 2022 року Покупцем в рахунок погашення боргу було сплачено 1005,55 євро, а оплата залишку від загальної вартості партії Товару на суму 49 920,00 євро не здійснена Покупцем.

Відповідно до п. 3.5. контракту та п. 5. Специфікації №119 від 10.02.2022 оплата товару відповідачем за зазначеною специфікацією здійснюється на умовах відстрочки платежу 60 календарних днів з дня поставки товару. Строк виконання зобов`язань ТОВ "Реалпак" по укладеному з ТОВ "Гуалапак Україна" контракту по оплаті за отриманий товар настав 11 квітня 2022 року.

17.01.2023 на адресу електронної пошти відповідача позивачем було направлено претензію №10/2 з вимогою оплати простроченого за контрактом боргу у сумі 49920,00 євро, оскільки вартість поставленого товару за Специфікацією №119 від 10.02.2022 оплачена відповідачем частково лише в сумі 1005,55 євро.

18.01.2023, як зазначає позивач, у відповідь на вказану претензію на e-mail позивача надійшов лист відповідача №15, згідно з яким відповідач повідомив, що 01.09.2022 року у відповідності до законодавства Республіки Білорусь в односторонньому порядку здійснив залік зустрічних вимог, а тому вважає, що не має заборгованості за контрактом перед позивачем.

У позові позивач підтвердив, що дійсно має заборгованість перед відповідачем на суму 49920,00 євро за придбані у нього пластикові тримачі за іншим контрактом, але позивач не мав можливості виконати свої зобов`язання після 24.02.2022 у зв`язку з форс-мажорними обставинами, а саме, введенням на території України воєнного стану і забороною правлінням НБУ здійснювати банкам видаткові операції за рахунками резидентів Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Республіки Білорусь. Зазначене узгоджується з підпунктами 2, 3 пункту 17 Постанови Правління НБУ №18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» банківським установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь. Крім того, пунктом 14.6 вказаної Постанови НБУ передбачено, що банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Станом на 03 лютого 2023 року ТОВ "Реалпак" має прострочену заборгованість за контрактом за поставлений товар за Специфікацією №119 від 10.02.2022 у сумі 49920,00 євро.

Відповідно до п. 8.2. контракту, якщо сторонами не досягнуто згоди щодо спору, така суперечка підлягає розгляду в Господарському суді Сумської області (м. Суми, Україна). Право, що застосовується - матеріальне та процесуальне право України. Досудовий порядок врегулювання спору обов`язковий. Термін розгляду претензії протягом 15 календарних днів.

Позивач, керуючись чинним законодавством України, враховуючи п. 8.2. контракту, не маючи можливості прийняти запропонований відповідачем варіант вирішення спору, звернувся до Господарського суду Сумської області з даним позовом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Виходячи з правової природи укладеного правочину, між сторонами склались відносини з купівлі-продажу товару, які врегульовані § 1 Глави 54 ЦК України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1)вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2)надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у повному обсязі виконав звої зобов`язання за договором. Водночас, як зазначено позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, відповідно до умов договору відповідач отримав товар, але вартість товару своєчасно та повністю не оплатив, у зв`язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в сумі 49920,00 євро.

Відповідач у відповіді на претензію та у відзиві на позов зазначає, що ТОВ «Реалпак» був для позивача не лише дебітором із сумою боргу у розмірі 49920,00 євро, згідно з контрактом №300615 від 30.06.2015, але також і кредитором із розміром боргу ТОВ «Гуалапак Україна» у сумі 49920,00 євро відповідно до контракту №129 від 31.05.2016, ТН 0782614 від 10.02.2022, декларації А 06641/100222/0010035. 01.09.2022 ТОВ «Реалпак» електронною поштою направив позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог вих №212 від 01.09.2022, за якою відповідач за законодавством Республіки Білорусь провів в односторонньому порядку залік вимог, вважаючи вимоги за вищезазначеними контрактами однорідними. З огляду на зазначене, відповідач наголосив на відсутності його заборгованості перед позивачем за контрактом, а тому заперечує проти поданого позову.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог за заявою однієї із сторін.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на час розгляду справи не скасований.

Суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

24.02.2022 Правлінням Національного банку України прийнята Постанова від №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», далі по тексту - Постанова.

В пункті 17 (підпункти 2, 3) цієї Постанови встановлено, що уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції:

- учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь;

- для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь.

Крім того, згідно пункту 14-6 вказаної Постанови, банк не має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експопту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Згідно пункту 8.2 укладеного між ТОВ «Гуалапак Україна» і ТОВ «Реалпак» контракту, у випадку не досягнення згоди по спору шляхом переговорів, він передається на розгляд до Господарського суду Сумської області, із застосуванням матеріального і процесуального права України.

З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки застосовуючи матеріальне і процесуальне право України, яке погоджено сторонами в контракті, в тому числі враховуючи вимоги пунктів 14-6 та 17 (підпункти 2, 3) постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», суд дійшов висновку, що чинним законодавством України заборонено у період дії воєнного стану виконувати зобов`язання перед юридичними особами Республіки Білорусь та здійснювати зарахування зустрічних однорідних вимог.

Водночас, у відзиві на позов відповідач не заперечує факту наявності у нього заборгованості перед позивачем за контрактом в сумі 49920,00 євро.

Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем, визнання у відзиві на позов заборгованості відповідача перед позивачем за контрактом та неможливості зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно з огляду на чинне в період воєнного стану законодавство України, суд доходить до висновку, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та допустимості, тому вважаються такими, що підтверджують обставини щодо поставки відповідачу товару та щодо неповної оплати відповідачем вартості поставленого товару.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 49920,00 євро вартості поставленого товару за контрактом суд вважає законними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 49920,00 євро (що за курсом НБУ станом на 03.02.2023 (1 євро = 40,1724 гривень) складає 2005406,21 грн (два мільйони п`ять тисяч чотириста шість грн 21 коп.) боргу за поставлений товарі згідно з контрактом за специфікацією №119 від 10.02.2022, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги як законні та обґрунтовані.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 748,80 євро судового збору. Як доказ сплати судового збору в сумі 30081,09 грн позивачем до позову додана платіжна інструкція від 03.02.2023 №21890.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 748,80 євро що за курсом НБУ станом на 03.02.2023 ((1 євро = 40,1724 гривень) складає 30081,09 грн) судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалпак» (проспект Партизанський, 6Д, 102, м. Мінськ 220033, Республіка Білорусь, УНП 190572646) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуалапак Україна» (проспект Перемоги (Курський), буд. 147/4, м. Суми, Україна, 40020; код за ) 49920,00 євро (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять євро 00 євроцентів) основного боргу за контрактом №300615 від 30.06.2015, а також 748,80 євро (сімсот сорок вісім євро 80 євроцентів) судового збору, що за курсом НБУ станом на 03.02.2023 (1 євро = 40,1724 гривень) складає 2005406,21 грн (два мільйони п`ять тисяч чотириста шість грн 21 коп.) основного боргу та 30081,09 грн (тридцять тисяч вісімдесят одна грн 09 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2023.

Суддя В.Л. Котельницька