ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/15/23

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні,

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті, код ЄДРПОУ - 39816845, м. Київ, проспект перемоги, 14,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про: стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

в с т а н о в и в:

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом з ФОП ОСОБА_1 у розмірі 41 921,49 грн.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 18.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Постановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Судом розглянуто справу без виклику сторін. Підписано повний текст рішення

І. Суть спору за позицією Позивача.

Позивач вказує у позовній заяві, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області 29.08.2020 на підставі направлення на рейдову перевірку №010568 від 26.08.2020 на а/д М-06 Київ-Чоп 756 км+ 800 м об 11:00 проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM 270, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб RENAULT PREMIUM 270, д.н.з. НОМЕР_4 є власністю ОСОБА_3 . Позивач вказує, що працівниками Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області проведено габаритно-ваговий контроль вказаного транспортного засобу, в результаті якого було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на одиночну вісь склало 14,25 при допустимих 11,00 т., що підтверджується копією талона про зважування №3086 від 29.08.2020 року.

За результатами перевірки було складено довідку №0006301 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.08.2020 року; акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.08.2020 року; акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.08.2020, яким зафіксоване порушення абзацу 16 ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевищенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, чим порушено норми, передбачені п. 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

Позивач вказує, що ФОП ОСОБА_1 нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 1292.76 євро, що еквівалентно 41 921.49 грн. (курс НБУ станом на 29.08.2020 за 1 євро + 32.4279), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №226 від 29.08.2020 року.

Позивач також підкреслює, що дії працівників Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області щодо проведення габаритно-вагового контролю та складання розрахункової плати за проїзд ФОП ОСОБА_1 не оскаржувались.

Відповідач, за твердженням позивача, станом на момент подання позовної заяви кошти у добровільному порядку не сплатив.

Окрім того, позивачем скеровувався лист - повідомлення від 21.10.2020 про необхідність внесення плати за проїзд великовагового вказаного вище ТЗ автомобільними дорогами загального користування у розмірі 1292.76 євро.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 41 921,49 грн.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача значиться АДРЕСА_2 .

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Суд враховує, що згідно норми ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Так, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На вказану в Єдиному державному реєстрі адресу Відповідача судом була направлена ухвала від 18.01.2023 про відкриття провадження у справі з приписами до відповідача вчинити певні процесуальні дії для розгляду цієї справи. Дане поштове відправлення було повернуто на адресу суду 01.03.2023 із зазначенням причини повернення "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується наявними у справі матеріалами.

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, то відповідач вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Суд виходить з того, що органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що відповідач не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі не є достатнім показником порушення його права, він, зокрема вказує на те, що відповідач як учасник цивільних відносин не проявляє активних дій для того, аби кореспонденція до нього дійшла - була би отримана за адресою його офіційної реєстрації місця проживання (місцезнаходження). Суд, враховуючи обставини справи, не вбачає необхідності повторного надсилання такого повідомлення відповідачеві, захищає порушене право позивача за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. 29.08.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області було складено акт №200883 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а. с. 14 - 15).

Даним актом встановлено, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області 29.08.2020 на підставі направлення на рейдову перевірку №010568 від 26.08.2020 (а. с. 29 - 30) на а/д М-06 Київ-Чоп 756 км + 800 м об 11:00 проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM 270, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб RENAULT PREMIUM 270, д.н.з. НОМЕР_4 є власністю ФОП ОСОБА_3 . Під час перевірки і проведення габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу - було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на одиночну вісь склало 14,25 при допустимих 11 т., що підтверджується копією талона про зважування №3086 від 29.08.2020 року.

Даним актом зафіксоване порушення абзацу 16 ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевищенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, чим порушено норми, передбачені п. 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

29.08.2020 була складена довідка №0006301 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а. с. 16). Пунктом 6 передбачено, що повна маса транспортного засобу складає 21.700 тонн. Навантаження на осі - 1) 7,45 тонн; 2) 14,25 тонн.

Також 29.08.2020 працівниками позивача був складений акт №0012683 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а. с. 17). Пунктом 8 даного акту передбачено, що нормативно допустима маса транспортного засобу складає 40,000 тонн. Фактична - 21.700 тонн. Відстані між осями - 5,1 метрів. Осьові навантаження: 1) 7,45 тонн; 2) 14,25 тонн.

Судом також встановлено, що товарно-транспортною накладною №1 від 27.08.2020 (а. с. 21), що автомобільний перевізник водій ОСОБА_4 на транспортному засобі RENAULT PREMIUM 270, д.н.з. НОМЕР_4 , який є власністю ФОП ОСОБА_3 виконував перевезення вантажу із пункту навантаження - Київська область, с. Новосілки, вул. Озерна, 20 до пункту розвантаження - м. Ужгород, вул. Загорська, 55. Найменування вантажу - підйомник KRAFT 2140:220В і олива гідравлична Protek HYDROIL.

Право власності ОСОБА_1 на транспортний засіб RENAULT PREMIUM 270, тип - спеціалізований вантажний, колір - білий, реєстраційний номер - НОМЕР_4 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а. с. 23).

Розрахунком №226 від 29.08.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а. с. 19) підтверджується нарахування плати за перевищення гранично допустимого навантаження на осі ТЗ.

Так, даним розрахунком вказано, що працівниками позивача зафіксоване навантаження вищевказаного ТЗ на одиночну вісь - 14.25 тонн при гранично допустимих 11.00 тонн. Пройдена відстань - 756 км. Параметри, на які нараховується плата за проїзд - 3,25 тонн (14.25 тонн - 11.00 тонн = 3,25 тонн). Плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів складає - 0,57 євро/км. Перевищення параметрів від нормативу, % складає 29,5%.

Відповідно до даних такого розрахунку, він проведений відповідно до затвердженої формули, з урахуванням норм п. 31-1 постанови КМУ №879 від 27.06.2007 року. Зокрема, 0,57 (розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду + розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) + розмір плати за перевищення габаритів ТЗ за 1 км проїзду) х 756 км (відстань перевезення, км) х 3 (коефіцієнт збільшення плати за проїзд - від 10% до 40 % - К = 3). Відтак, перевіривши арифметичний розрахунок, суд зазначає, що вартість плати складає 1292,76 євро.

Суд також вказує, що офіційний курс гривні до іноземної валюти EUR станом на 29.08.2020 (дата складення акту) (а. с. 24) складає 32.4279 грн. за 1 EUR.

Відтак, відповідач має сплатити на користь позивача 41 921,49 грн. (1292,76 євро х 32.4279)

3.2. Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області 03.09.2020 було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №192624 (а. с. 18). Даною постановою зафіксоване порушення статті 60 частини 1 абзацу 16 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Постановлено стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000,00 грн.

3.3. 21.10.2021 позивач направляв відповідачу повідомлення про заборгованість (а. с. 20), яким просив здійснити оплату нарахованої плати за проїзд на вказані реквізити. Позивач зазначив, що згідно п. 27 порядку - плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ на день проведення розрахунку. Позивач просив здійснити оплату в добровільному порядку, у разі несплати коштів за проїзд у добровільному порядку, позивач вказував щодо необхідності звернення ним до суду для примусового стягнення заборгованості.

3.4. Відтак, суд дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази, які в ній містяться, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

3.5. Норми законодавства, які підлягають застосуванню.

Закон України "Про дорожній рух"

Стаття 29. Допуск транспортних засобів до участі у дорожньому русі

З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Закон України "Про автомобільні дороги"

Стаття 33. Організація руху транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Закон України "Про автомобільний транспорт"

Стаття 48. Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Стаття 60. Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи зокрема за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою КМУ від 18.01.2001 №30

3. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

4. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Правила дорожнього руху (у редакції від 22.05.2020, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

22.5. За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Порядок здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою КМУ від 27.06.2007 №879

21. У разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

26. Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

27. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

28. Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

30. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

31. При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

31-1. (у редакції від 25.01.2020, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

3.6. Висновки суду та норми права, які підлягають застосуванню.

Відтак, судом встановлено, що 29.08.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області було складено акт №200883 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а. с. 14 - 15).

Даним актом встановлено, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області 29.08.2020 на підставі направлення на рейдову перевірку №010568 від 26.08.2020 (а. с. 29 - 30) на а/д М-06 Київ-Чоп 756 км + 800 м об 11:00 проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM 270, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб RENAULT PREMIUM 270, д.н.з. НОМЕР_4 є власністю ФОП ОСОБА_3 . Під час перевірки і проведення габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу - було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на одиночну вісь склало 14,25 при допустимих 11 т., що підтверджується копією талона про зважування №3086 від 29.08.2020 року (а. с. 15).

Також 29.08.2020 працівниками позивача був складений акт №0012683 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а. с. 17). Пунктом 8 даного акту передбачено, що нормативно допустима маса транспортного засобу складає 40,000 тонн. Фактична - 21.700 тонн. Відстані між осями - 5,1 метрів. Осьові навантаження: 1) 7,45 тонн; 2) 14,25 тонн.

Судом також встановлено, що товарно-транспортною накладною №1 від 27.08.2020 (а. с. 21), що автомобільний перевізник водій ОСОБА_4 на транспортному засобі RENAULT PREMIUM 270, д.н.з. НОМЕР_4 , який є власністю ФОП ОСОБА_3 виконував перевезення вантажу із пункту навантаження - Київська область, с. Новосілки, вул. Озерна, 20 до пункту розвантаження - м. Ужгород, вул. Загорська, 55.

Відтак, належними і допустимими доказами підтверджується здійснення перевезення великогабаритного вантажу водієм ОСОБА_4 на транспортному засобі RENAULT PREMIUM 270, д.н.з. НОМЕР_4 , який є власністю ФОП ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а. с. 23). Водій здійснював перевезення вантажу з із пункту навантаження - Київська область, с. Новосілки, вул. Озерна, 20 до пункту розвантаження - м. Ужгород, вул. Загорська, 55.

Статтею 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи зокрема за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Актом від 29.08.2020 (а. с. 14) передбачено фіксування порушення у вигляді перевищення гранично допустимого навантаження на одиночну вісь (понад 11.00 тонн), а саме 14,25 тонн.

Пунктом 28 Порядку здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (п. 27 вказаного вище Порядку).

Так, на виконання п. 30,31, 31-1 вказаного вище Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) позивачем розраховано відповідну плату.

Відповідно розмір складає, П = (0 + 0,57 євро/км (перевищення осьових навантажень від 20% до 30% включно - 0,27 євро/км*2) +0) * 756 КМ (відстань) * 3 (коефіцієнт) = 1292.76 євро.

Суд також вказує, що офіційний курс гривні до іноземної валюти EUR станом на 29.08.2020 (дата складення акту) (а. с. 24) складає 32.4279 грн. за 1 EUR.

Відтак, відповідач має сплатити на користь позивача 41 921.49 грн. (1292,76 євро х 32.4279) на виконання п. 27 вказаного вище Порядку.

Перевіривши проведені розрахунки, суд зазначає, що вони проведенні позивачем вірно та відповідають вимогам Порядку здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених Постановою КМУ від 27.06.2007 №879.

Пунктом 31-1 вищезазначеного Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

За твердженням позивача станом на момент подання позовної заяви, ФОП ОСОБА_1 кошти у добровільному порядку не сплачено.

Відповідач не подав до суду заяв по суті справи, в яких би спростував факт наявності непогашеної заборгованості перед позивачем, хоча є належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі і необхідність подачі заяв по суті справи. Відтак, суд вказує, що відповідач погоджується з наявною заборгованістю.

На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №3529 від 20.12.2022 (а. с. 13) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Судові витрати слід покласти на відповідача згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 41 921,49 грн. (сорок одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривень 49 копійок).

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Державної служби України з безпеки на транспорті, код ЄДРПОУ - 39816845, м. Київ, проспект перемоги, 14, сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Суддя П.Д. Пригуза