ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/103/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО»

до Фізичної особи-підприємця Філіпінського Антона Юрійовича

про стягнення 1 200,00 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засіданні Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» (надалі позивач) до Фізичної особи-підприємця Філіпінського Антона Юрійовича (надалі відповідач) про стягнення 1 200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2023 року відкрито провадження у справі № 911/103/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02.03.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 15.02.2023 року від позивача надійшло клопотання № 1791 від 08.02.2023 року про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

У судове засідання 02.03.2023 року представники позивача та відповідача не з`явилися. Розгляд справи відкладався на 30.03.2023 року.

У судове засідання 30.03.2023 року представники позивача та відповідача не з`явилися.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 30.03.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» здійснює діяльність у сфері надання послуг з поводження з відходами.

Між ТОВ «Крамар Еко» та ФОП Філінський А.Ю. було укладено Договір № 1К-3-21 від 16.11.2021 року про надання послуг з поводження з побутовими відходами (далі - Договір).

Як зазначає позивач, ФОП Філінський А.Ю., який здійснює підприємницьку діяльність в м. Ірпені по вул. Стельмаха, 9, отримує послуги по вивезенню твердих побутових відходів, однак не сплачує за надані послуги своєчасно та у повному обсязі.

Зокрема, відповідач, який здійснює підприємницьку діяльність за адресою: м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9, отримує комунальні послуги по вивезенню твердих побутових відходів та є споживачем послуг, які надає позивач, станом на 03.01.2023 року не здійснив оплату вищевказаних послуг в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 1200 грн.

Зокрема, відповідачем не оплачені послуги за Договором № 1К-3-21 від 16.11.2021 року, надані у січні, травні та червні 2022 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за період з січня 2022 року по червень 2022 року включно позивачем надано відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів на суму 1200,00 грн., яка нарахована за три місяці надання послуг по 400,00 грн. в місяць, що підтверджується: Рахунком № 543 та Актом №518 від 31.01.2022 року на суму 400,00 грн.; Рахунком № 1618 та Актом №1518 від 31.05.2022 року на суму 400,00 грн.; Рахунком № 1973 та Актом №1859 від 30.06.2022 року на суму 400,00 грн.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

У частинах другій та третій статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, що с виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються виконавцем у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

На виконання зазначеного закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 про затвердження «Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», за положеннями п.п. 6-13 цієї постанови визначення норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг - органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2006 року № 1010.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату за отримані ним послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Дієздатні особи, які проживають та або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Між ТОВ «Крамар Еко» та ФОП Філінський А.Ю. було укладено Договір № 1К-3-21 від 16.11.2021 року про надання послуг з поводження з побутовими відходами, яким передбачено, щомісячне надання послуг протягом дії Договору, що оформляється щомісячними Актами наданих послуг, які мають бути підписані протягом 3 робочих днів. Відмова від підписання Акту наданих послуг має бути обґрунтована з зазначенням фактичних розбіжностей.

Відповідач в ході розгляду спору відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Також судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів за фактичний період їх надання з виключення з розрахунку періоду з лютого по квітень 2022 року, коли на відповідній території велись бойові дії та відновлювальні роботи.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» до Фізичної особи-підприємця Філіпінського Антона Юрійовича про стягнення 1 200,00 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Філіпінського Антона Юрійовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЕКО» (03134, м. Київ, вул. Миру, 21, код ) 1 200,00 грн. боргу та 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 29.05.2023 року