УХВАЛА

м. Київ

17.05.2023Справа № 910/8432/22
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

боржник - ОСОБА_1 ,

від АТ "Ощабданк" - Баклан А.В.,

керуючий реструктуризацією - не з`явився,

вільний слухач - ОСОБА_2 .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху. Встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Встановлено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання:- відомостей про реєстрацію місця проживання станом на момент подання заяви; проекту плану реструктуризації.

14.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про усунення недоліків, встановлених ухвалою Господарського суду від 06.09.2022.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 16.09.2022 заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято та призначено підготовче засідання на 19.10.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.10.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за номером 69422 від 25.10.2022р. Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 25.01.2013 № 107). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 14.12.2022 р.

31.10.2022 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про сплату винагороди за період з 17.10.2022 по 31.10.2022.

11.11.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення по справі від Державної прикордонної служби України.

16.11.2022 до суду надійшло повідомлення по справі від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк "України".

16.11.2022 до Господарського суду м. Києва від керуючого реструктуризацією надійшов опис майна боржника.

29.11.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з грошовими вимогами до боржника на суму 1 739 808,60 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.11.2022 прийнято заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання кредитором боржника на суму 1 739 808,60 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 14.12.2022.

12.12.2022 до суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією про перевірку декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

12.12.2022 до Господарського суду м. Києва надійшов звіт керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про надсилання кредитору повідомлення про результати розгляду заявлених вимог до боржника.

12.12.2022 до суду надійшло повідомлення керуючого реструктуризацією про результати розгляду кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1

13.12.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про сплату винагороди за період з 01.11.2022 по 30.11.2022.

14.12.2022 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про здійснення подальшого розгляду справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.12.2022 задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про виплату основної винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Лященку Сергію Сергійовичу за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 910/8432/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 17.10.2022 по 30.11.2022 в розмірі 19 809,52 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 у відповідності до квитанції № 260 від 22.08.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.12.2022 визнано кредитором у справі № 910/8432/22 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" з грошовими вимогами на суму 1 739 808,60 грн., з яких 4 962,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 1 724 302,41 грн. - вимоги другої черги, 10 544,19 грн. - вимоги третьої черги. Зобов`язано керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Визначено дату проведення зборів кредиторів боржника: 26.12.2022. Визначено дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 25.01.2023.

12.01.2023 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про сплату винагороди за період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

18.01.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява АТ "Ощадбанк" про відкладення розгляду справи.

23.01.2023 до суду надійшло повідомлення керуючого реструктуризацією про результати проведених зборів кредиторів.

23.01.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.01.2023 задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про виплату основної винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Лященку Сергію Сергійовичу за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 910/8432/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 в розмірі 13 000,00 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 у відповідності до квитанції № 260 від 22.08.2022. Відкладено розгляд справи у підсумковому засіданні на 01.03.2023.

08.02.2023 до суду надійшло повідомлення по справі від Головного управління ДПС у м. Києві.

10.02.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло рішення АТ "Державний ощадний банк України" щодо питань порядку денного зборів кредиторів.

22.02.2023 до суду надійшло рішення кредитора АТ "Державний ощадний банк України" щодо питань порядку денного зборів кредиторів.

23.02.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. щодо клопотання про закриття провадження у справі.

23.02.2023 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про закриття провадження у справі.

24.02.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення боржника щодо закриття провадження у справі.

24.02.2023 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про стягнення винагороди та витрат по справі.

28.02.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про сплату грошової винагороди за період з 01.01.2023 по 19.01.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.03.2023 задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про виплату основної винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Лященку Сергію Сергійовичу за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 910/8432/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 19.01.2023 в розмірі 6 190,48 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 у відповідності до квитанції № 260 від 22.08.2022. Відкладено розгляд справи у підсумковому засіданні на 05.04.2023.

13.03.2023 до суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про перевірку декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

15.03.2023 до Господарського суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшли пояснення по справі.

15.03.2023 до суду надійшло клопотання боржника про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан за 2019 - 2021 роки.

У судовому засіданні 05.04.2023 судом оголошено перерву до 17.05.2023.

20.04.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання боржника про долучення до матеріалів справи доказу неплатоспроможності.

27.04.2023 до суду надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо проживання у квартирі, яка була предметом іпотеки.

15.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява боржника про долучення до матеріалів справи оновленого проекту плану реструктуризації боргів ОСОБА_1

15.05.2023 до суду надійшло рішення АТ «Державний ощадний банк України» щодо питань порядку денного зборів кредиторів.

16.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

16.05.2023 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про закриття провадження у справі.

16.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про затвердження звітів про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення коштів з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

16.05.2023 до суду надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

16.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про закриття провадження у справі.

У судове засідання, призначене не 17.05.2023, з`явилися боржник та представник кредитора. Керуючий реструктуризацією у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.

Представником кредитора у судовому засіданні подані письмові заперечення щодо клопотання керуючого реструктуризацією про стягнення нарахованої винагороди арбітражного керуючого та понесених витрат з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, судом встановлено наступне.

10.02.2023 відбулися повторні перші збори кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Так, зборами кредиторів були прийняті наступні рішення, а саме: не схвалювати план реструктуризації боргів ОСОБА_1 ; прийняти до відома звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника; звернутися до Господарського суду м. Києва із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність з визначеним змістом клопотання та уповноважити на звернення до Господарського суду м. Києва з клопотанням про закриття провадження у справі керуючого реструктуризацією Лященка С.С. ; прийняти до відома звіт керуючого реструктуризацією про здійснення повноважень; схвалити звіт в частині виплати винагороди за рахунок коштів, авансованих боржником на депозитний рахунок господарського суду, виплату решти винагороди в сумі 3 030,32 грн., нарахованої за період з 19.01.2023 по 25.01.2023, а також винагороди, нарахованої до дня припинення керуючим реструктуризацією боргів своїх повноважень, покласти на боржника ОСОБА_1 ; схвалити звіт керуючого реструктуризацією про здійснення та відшкодування витрат, витрати в сумі 2 940,46 грн. покласти на заявника ОСОБА_1 .

Планом реструктуризації від 14.12.2022, який розглядався на зборах кредиторів 10.02.2023, визначені наступні умови.

Згідно з пунктом 4 плану щомісячний дохід в середньому складає суму 25 000,00 грн. Дохід, який планує отримати боржник впродовж п`яти років - 1 500 000,00 грн.

Пунктом 6 плану визначено, що сума, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредитора Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», становить 3 000,00 грн.

Відповідно до п. 7 плану у разі виконання плану реструктуризації буде прощено 1 544 302,41 грн., що становить 89,56 % вимог другої черги та 10 544,19 грн., що становить 100 % вимог третьої черги.

Згідно з п. 8 плану з суми середньомісячного доходу боржника в розмірі 25 000,00 грн., сума, яка залишатиметься на задоволення побутових потреб боржника, потреб дружини та сина становить 19 000,00 грн. (те, що залишатиметься після виплати 3 000,00 грн. в межах справи № 910/8432/22 та 3 000,00 грн. - в межах справи № 910/8031/22 про неплатоспроможність дружини боржника), що перевищує загальну суму трьох мінімальних прожиткових мінімумів 8 201,00 грн. (дитина віком від 6 до 18 років - 2 833 грн., дві працездатні особи - 5 368 (2 684 х 2).

Пунктом 9 плану визначено, що строк виконання плану реструктуризації становить п`ять років.

Приймаючи рішення про відмову у схваленні запропонованого плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 , зборами кредиторів зазначено наступне.

Запропонований боржником проект плану реструктуризації боргів передбачає погашення заборгованості протягом 5 років, хоча відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки кредит отримано боржником на придбання житла, можливо погашення заборгованості протягом 10 років.

У межах виконавчого провадження № 57318023 із заробітної плати боржника здійснювалося утримання в розмірі 20 %, що приблизно складало 4 500,00 грн. - 5 000,00 грн. в місяць. 08.11.2022 виконавче провадження зупинене у зв`язку з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність боржника.

У свою чергу, запропонований боржником проект плану реструктуризації боргів передбачає щомісячне погашення заборгованості у розмірі 3 000,00 грн., що становить 12 % від отримуваної боржником заробітної плати 25 000,00 грн. (сума доходу за вирахуванням податків та зборів).

Запропонований боржником проект плану реструктуризації боргів передбачає, що з середнього місячного доходу в розмірі 25 000,00 грн. для задоволення побутових потреб боржника, дружини та дитини буде залишатися сума 19 000,00 грн., тобто та сума, що залишиться після виплати 3 000,00 грн. у цій справі про неплатоспроможність та 3 000,00 грн. у справі про неплатоспроможність дружини боржника № 910/8031/22. Боржником в проекті плану реструктуризації боргів не зазначено, чому саме 19 000,00 грн. необхідно для задоволення побутових потреб, а не інша сума: наприклад, менша сума витрат, що давало б змогу виділити більшу щомісячну суму для погашення заборгованості перед кредитором. Також, витрати боржника у справі про неплатоспроможність дружини № 910/8031/22 в розмірі 3 000,00 грн. є необґрунтованими, оскільки відсутнє рішення суду у даній справі, яке передбачало б щомісячне погашення боргу в розмірі 3 000,00 грн. та дійсно б підтверджувало необхідність у виділенні боржником таких грошових коштів на погашення витрат дружини (за умови, що у дружини відсутні будь-які доходи, за рахунок яких могло б здійснюватись погашення 3 000,00 грн.).

Враховуючи викладене, оскільки запропонований проект плану реструктуризації боргів боржника передбачає 10,63 % погашення грошових вимог кредитора до боржника (180 000,00 грн. + 4 962,00 грн.) / 1 739 808,60 грн. х 100 = 10,63 %) протягом 5 років, в той час як Кодекс України з процедур банкрутства дозволяє погашення такої заборгованості протягом десяти років, та прощення боржнику решти заборгованості в сумі 1 544 846,60 грн., що становить 89,37 % усіх визнаних судом грошових вимог, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» не погодило запропонований проект плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 .

Також, обґрунтовуючи прийняте 10.02.2023 зборами кредиторів рішення про звернення до Господарського суду м. Києва із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , Кредитором зазначено наступне.

Однією з підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 є те, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї.

Так, відповідно до звіту керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. № 02-ЗД від 02.12.2022 про перевірку декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність арбітражним керуючим зазначено, що відомості в деклараціях за 2019 - 2021 роки відповідають дійсності.

Згідно з інформацією з декларацій та інформацією з довідок Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7:

- протягом 2019 року за декларацією боржнику нараховано заробітну плату та інші доходи в загальній сумі 144 000,00 грн., а всього з членами сім`ї 212 400,00 грн., тоді як відповідно до довідок Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7 сума доходу боржника за 2019 рік становить 78 220,45 грн. Крім того, боржником при отриманні доходу за рік 78 220,45 грн. зазначено в декларації суму витрат 84 000,00 грн. Різниця реального доходу з доходом, зазначеним в декларації складає 65 779,55 грн., що свідчить про те, що боржником в декларації показано значно завищений дохід, а сума реального доходу за рік боржника є меншою за суму витрат боржника за рік на побутові потреби, що в свою чергу ставить під сумнів відповідність зазначених в деклараціях сум витрат реальним витратам боржника на побутові потреби;

- протягом 2020 року за декларацією боржнику нараховано заробітну плату та інші доходи в загальній сумі 360 000,00 грн., а всього з членами сім`ї 428 400,00 грн., тоді як відповідно до довідок Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7 сума доходу боржника за 2020 рік становить 346 504,61 грн. Різниця реального доходу з доходом, зазначеним у декларації, складає 13 495,39 грн., що свідчить про те, що боржником в декларації показано завищений дохід. Витрати боржника на побутові потреби, зазначені в декларації, становлять 240 000,00 грн.;

- протягом 2021 року за декларацією боржнику нараховано заробітну плату та інші доходи в загальній сумі 360 000,00 грн., а всього з членами сім`ї 428 400,00 грн., тоді як відповідно до довідок Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7 сума доходу боржника за 2021 рік становить 389 281,54 грн. Різниця реального доходу з доходом, зазначеним в декларації, складає 29 281,54 грн., що свідчить про те, що боржником в декларації показано занижений дохід. Витрати боржника на побутові потреби, зазначені в декларації, становлять 240 000,00 грн.

Наступною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 кредитором зазначено те, що план реструктуризації боргів боржника не схвалений на зборах кредиторів, тримісячний термін з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника пройшов.

Згідно з ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

При цьому, кредитор звертає увагу суду на пасивну поведінку боржника щодо погодження з кредитором строків та суми погашення заборгованості, що полягає у небажанні боржника йти на компроміс з кредитором та пропонувати реальний план реструктуризації боргів, який би передбачав погашення всієї або більшої частини наявної заборгованості боржника перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України». Попри численні переговори з ОСОБА_1 , останній прийняв рішення не погашати кредитору 90 % всієї наявної заборгованості, а списати її за допомогою процедури реструктуризації заборгованості, що свідчить, на думку кредитора, про зловживання боржником правом на доступ до суду із зверненням із заявою про неплатоспроможність.

У подальшому боржником було подано до суду оновлений план реструктуризації боргів ОСОБА_1 від 03.05.2023.

Згідно з пунктом 5 плану щомісячний дохід сім`ї в середньому складає суму 25 000,00 грн. Дохід, який планує отримати боржник впродовж п`яти років - 1 500 000,00 грн.

Пунктом 6 плану визначено, що сума, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредитора Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», становить 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 7 плану у разі виконання плану реструктуризації буде прощено 1 424 302,41 грн., що становить 82,6 % вимог другої черги та 10 544,19 грн., що становить 100 % вимог третьої черги.

Згідно з п. 8 плану з суми середньомісячного доходу боржника в розмірі 25 000,00 грн., сума, яка залишатиметься на задоволення побутових потреб боржника, потреб дружини та сина становить 16 000,00 грн. (те, що залишатиметься після виплати 5 000,00 грн. в межах справи № 910/8432/22 та 4 000,00 грн. - в межах справи № 910/8031/22 про неплатоспроможність дружини боржника), що перевищує загальну суму трьох мінімальних прожиткових мінімумів 8 201,00 грн. (дитина віком від 6 до 18 років - 2 833 грн., дві працездатні особи - 5 368 (2 684 х 2).

Пунктом 9 плану визначено, що строк виконання плану реструктуризації становить п`ять років.

03.05.2023 на електронну пошту кредитора надійшло повідомлення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. № 03/05-ПП від 03.05.2023 про скликання других зборів кредиторів у справі № 910/8432/22 шляхом направлення відповідей із прийнятими рішеннями до 13:00 год. 15.05.2023 на електронну пошту керуючого реструктуризацією та суду.

Так, зборами кредиторів, проведеними шляхом опитування, прийняті наступні рішення щодо питань порядку денного: 1. не схвалювати/не погоджувати план реструктуризації боргів ОСОБА_1 від 03.05.2023; 2. звернутись до Господарського суду м. Києва з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність з визначеним змістом клопотання та уповноважити на звернення до Господарського суду міста Києва з клопотанням про закриття провадження у справі керуючого реструктуризацією Лященка С.С.; схвалити звіт керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С. про нарахування та виплату основної винагороди в частині виплати решти винагороди в сумі 53 229,09 грн., нарахованої за період з 19.01.2023 по 17.05.2023 та покласти виплату на боржника ОСОБА_1 .

Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

Як убачається з пояснювальної записки до проєкту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Тому, призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

У преамбулі Кодексу України з процедур банкрутства закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб Кодексом України з процедур банкрутства не встановлена.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Таким чином КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо; - надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог; - подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ); - повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ); - погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає: - відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ; - закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ); - відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ); - дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За частиною першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою КУЗБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" (стаття 113 КУзПБ).

За такого правового регулювання у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовні загальні підстави закриття провадження у справі про банкрутство, передбачені частиною першою статті 90 КУзПБ з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.

Системне тлумачення положень частини першої статті 90 КУзПБ у взаємозв`язку зі статтею 113 КУзПБ свідчить, що наведена норма та визначені нею підстави закриття провадження у справі про банкрутство (за винятком, визначених пунктами 1, 2, 5, які стосуються виключно юридичних осіб) є загальними приписами стосовно підстав закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за Книгою четвертою цього Кодексу, адже застосовуються як до банкрутства юридичних осіб, так і фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

Тож, за змістом частини першої статті 90 КУзПБ термін "справа про банкрутство" слід тлумачити широко, як універсальне поняття, адже банкрутство боржника є одним з етапів провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а підстави закриття провадження, які стосуються лише юридичних осіб, законодавець виділив у цій нормі відповідним уточненням щодо особи боржника або властивих лише банкрутству юридичних осіб судових процедур.

Окрім того, з урахуванням положень статей 3, 12 ГПК України, 2 КУзПБ та відсилочного припису пункту 9 частини першої статті 90 КУзПБ у справі про неплатоспроможність фізичної особи можуть бути застосовані підстави закриття провадження у справі за статтею 231 ГПК України в тих межах, що стосуються фізичної особи та особливостей банкрутства.

Щодо спеціальних підстав закриття провадження у справі, які можуть бути застосовані лише у справі про неплатоспроможність фізичної особи, то аналіз приписів Книги четвертої КУзПБ свідчить, що така процесуальна можливість передбачена на всіх стадіях судової процедури реструктуризації боргів боржника, за різних підстав та з неоднаковим ступенем імперативності відповідних норм.

Так, частиною сьомою статті 123 КУзПБ визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо: 1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї; 2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами; 3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Конструкція вказаної норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Враховуючи призначення цієї норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, Верховним Судом у постанові судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 по справі № 903/806/20 наголошено на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

У судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ передбачає право зборів кредиторів (кредитора у частині другій статті 128) звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність якщо: - збори кредиторів прийняли рішення про відмову у схваленні плану реструктуризації боргів боржника (пункт 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ); - господарський суд відмовив у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника (частина десята статті 126 КУзПБ); - боржником порушено план реструктуризації боргів (частина друга статті 128 КУзПБ).

Системний аналіз цих норм приводить до висновку, що за наведених вище підстав (окрім частини сьомої статті 123 КУзПБ) господарський суд може вирішити питання щодо доцільності подальшого руху справи лише за клопотанням зборів кредиторів (кредитора), яким на певній стадії судової процедури реструктуризації боргів боржника надано виключне право ініціювати за власним вибором перехід до наступної судової процедури неплатоспроможності фізичної особи або закриття провадження у справі.

Слід зазначити, що визначені у пункті 2 частини восьмої статті 123, частині десятій статті 126 та частині другій статті 128 КУзПБ підстави для звернення зборів кредиторів (кредитора) із клопотанням про закриття провадження у справі можуть бути зумовлені саме неконструктивною позицією останніх при погодженні плану реструктуризації боргів, порушеннями при схваленні зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, іншими обставинами, які не залежать від волі боржника, що має врахувати господарський суд при вирішенні питання про задоволення чи відмову у задоволенні такого клопотання зборів кредиторів (кредитора) крізь призму мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Таким чином само по собі клопотання зборів кредиторів про закриття провадження/перехід до наступної судової процедури, за відсутності передбачених спеціальним законом підстав та обставин, не може бути достатньою та безумовною підставою для задоволення господарським судом такого клопотання.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За змістом цієї норми: - чітко визначений строк з якого вона може бути застосована судом - після спливу трьох місяців у процедурі реструктуризації боргів боржника; - обов`язковою умовою її реалізації є неподання до господарського суду протягом визначеного строку погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника; - коло ініціаторів її застосування не конкретизовано; - господарський суд набуває право на альтернативне вирішення подальшого руху справи: ухвалити рішення про перехід до наступної судової процедури чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 КУзПБ з частиною сьомою статті 123КУзПБ свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.

Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.

Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою КУзПБ закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 КУЗПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції у постанові від 26.05.2022 по справі № 903/806/20 Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду наголошено, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Суд акцентує, що за приписами КУзПБ судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду (пункт 8 частини п`ятої статті 119 КУзПБ).

Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (частина друга статті 122 КУзПБ).

Згідно з частиною четвертою статті 122 КУзПБ в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Отже, на відміну від статті 44 КУзПБ, у справі про неплатоспроможність фізичної особи КУзПБ не встановлює граничного строку здійснення судової процедури реструктуризації боргів боржника, проте у наведених вище приписах визначає максимальні строки щодо кожної стадії цієї судової процедури, крім виконання плану реструктуризації боргів, що має індивідуальні особливості для кожного боржника.

Зазначене у сукупності дає підстави для висновку, що строк судової процедури реструктуризації боргів боржника від дня її введення та до затвердження судом погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження, зокрема у разі неподання чи незатвердження такого плану, не повинен перевищувати 120 днів.

Таке тлумачення кореспондується з приписами частини першої статті 130 КУзПБ про перехід до процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не схвалено плану реструктуризації боргів боржника, що розуміється як додатковий стимул для дієвої реалізації кредиторами своїх правомочностей та засіб захисту інтересів добросовісного боржника від зволікання кредиторів.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Логічне та філологічне тлумачення цієї норми у взаємозв`язку з пунктом 2 частини четвертої статті 122 КУзПБ приводить до висновку, що за їх приписами на господарський суд покладено обов`язок розглянути та вирішити питання щодо подальшого руху справи після спливу тримісячного строку з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника, зокрема у разі неподання на затвердження плану реструктуризації боргів боржника, а словосполучення "має право прийняти рішення" вказує на дискрецію господарського суду при вирішенні цього питання в межах диспозиції частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Отже, до встановленого строку визнання боржника банкрутом за частиною першою статті 130 КУзПБ господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 122 КУзПБ зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Таким чином, хоча КУзПБ докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами пункту 8 частини п`ятої статті 119, частини одинадцятої статті 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема відповідно до частини сьомої, пункту 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ.

До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.

Суд наголошує на такому визначенні спеціальним законом строків у судовій процедурі реструктуризації боргів, адже презюмується, що добросовісний боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, здатен без зволікань надати вичерпну інформацію щодо свого майнового стану та можливостей погасити борги, а динамічність цієї процедури попереджує ризик додаткових витрат боржника через вичерпання авансування винагороди арбітражного керуючого та відповідає принципу процесуальної економії господарського судочинства.

За змістом частини першої статті 130 КУзПБ господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо: - протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника; - зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

За змістом абзацу другого частини другої статті 6, частини перша статті 130 КУзПБ процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника.

Таким чином, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.

Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини першої статті 130 КУзПБ, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 90 КУзПБ.

Отже, приписи частини першої статті 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ.

Враховуючи, що у частині одинадцятій статті 126 КУЗПБ конкретизовано лише момент з якого вона підлягає застосуванню господарським судом, реалізація цієї норми можлива після спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника та до звершення цієї судової процедури, зокрема безпосередньо перед вирішенням господарським судом питання про визнання боржника банкрутом та перехід до судової процедури погашення боргів в порядку частини першої статті 130 КУзПБ.

Враховуючи наведене, приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляд справи про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Проаналізувавши подане керуючим реструктуризацією на виконання рішення зборів кредиторів ОСОБА_1 клопотання від 10.02.2023 про закриття провадження у справі про неплатоспроможність № 910/8432/22, суд зазначає наступне.

Так, однією з підстав для закриття провадження у справі зборами зазначено положення п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства, яким визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

При цьому, 13.03.2023 до суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лященка С.С., а 15.03.2023 - надійшли пояснення боржника з приводу розбіжностей у деклараціях та клопотання про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан за 2019 - 2021 роки.

Враховуючи, що боржник надав суду у визначений Кодексом України з процедур банкрутства строк виправлені декларації про майновий стан з повною та достовірною інформацією, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможності саме за п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 11 статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 було відкрито ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.10.2022, тобто строк, визначений ч. 11 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства пройшов.

Зборами кредиторів боржника 10.02.2023 за результатами розгляду поданого плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 прийнято рішення не схвалювати план реструктуризації від 14.12.2022, звернутися до суду із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно з планом реструктуризації боргів боржника від 14.12.2022 із очікуваного доходу боржника та членів його сім`ї у розмірі 25 000,00 грн. на місяць передбачалося щомісячне погашення заборгованості перед кредитором у розмірі 3 000,00 грн. протягом 5 років; 19 000,00 грн. щомісячно залишалося на задоволення побутових потреб боржника, його дружини та неповнолітньої дитини; передбачалося прощення 89,56 % кредиторських вимог другої черги АТ «Ощадбанк» та 100 % вимог третьої черги.

У подальшому, зборами кредиторів за результатами розгляду плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 від 03.05.2023 прийнято рішення не схвалювати вказаний план реструктуризації, звернутися до суду із клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до оновленої редакції плану реструктуризації боргів від 03.05.2023 із очікуваного доходу боржника та членів його сім`ї у розмірі 25 000,00 грн. на місяць передбачалося щомісячне погашення заборгованості перед кредитором у розмірі 5 000,00 грн. протягом 5 років; 16 000,00 грн. щомісячно залишалося на задоволення побутових потреб боржника, його дружини та неповнолітньої дитини; передбачалося прощення 82,6 % кредиторських вимог другої черги АТ «Ощадбанк» та 100 % вимог третьої черги.

Таким чином, оновлена редакція плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 передбачає виділення коштів на погашення заборгованості перед кредитором щомісячно у розмірі 20 % від отриманого доходу (замість 12 % згідно з попередньою редакцією) та прощення кредиторської заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 82,6 % вимог другої черги (замість 89,56 % відповідно до попередньої редакції).

Однак, враховуючи передбачене планом реструктуризації боргів ОСОБА_1 прощення більше 80 % заборгованості перед АТ «Ощадбанк», кредитором прийнято рішення не схвалювати план реструктуризації боргів боржника.

Здійснюючи функцію судового контролю у даній справі, з огляду на встановлені обставини справи з урахуванням інтересів усіх учасників провадження у справі про неплатоспроможність, досліджуючи поданий боржником план реструктуризації та обставини несхвалення його зборами кредиторів, суд приходить до наступних висновків, а саме:

1. Позиція кредитора щодо несхвалення плану реструктуризації боргів боржника ґрунтується на незгоді з передбаченим прощенням більше 80 % кредиторської заборгованості боржника за умови, що на її погашення виділяється 20 % отриманого боржником доходу, та є конструктивною, адже надмірний утиск інтересів кредитора не може в кінцевому випадку зводитися до порушення його прав та інтересів в частині максимального задоволення визнаних судом грошових вимог до боржника шляхом справедливої реструктуризації заборгованості;

2. Позиція боржника в частині незначного збільшення проценту погашення вимог кредитора в оновленому плані (7 %) та збільшення проценту виділених коштів на щомісячне погашення вимог кредитора (20 % від доходу замість попередніх 12 %) на переконання суду не свідчить про прагнення боржника максимально погасити визнану судом заборгованість перед кредитором, виходячи, при цьому, із реальності виконання поданого плану реструктуризації.

3. Боржником не враховано пропозиції кредитора щодо збільшення строку погашення заборгованості з 5 до 10 років (ч. 6 ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства).

4. Будучи працездатною особою, боржником не зазначено в оновленому плані можливих додаткових заходів для отримання більшого доходу та, як наслідок, збільшення відсотку погашення заборгованості перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany)).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Застосовуючи згідно статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, cуд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно із пунктом 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що процедура реструктуризації боргів боржника є пріоритетною відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, її строковість, а також прийняті зборами кредиторів рішення про несхвалення поданих проектів плану реструктуризації боргів боржника від 14.12.2022 та від 03.05.2023 та про звернення до суду із клопотанням про закриття провадження у справі, проаналізувавши всі обставини такого несхвалення, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

2. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

3. Припинити повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 04.02.2013 № 107).

4. Копію ухвали надіслати боржнику, керуючому реструктуризацією, кредитору, контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України, органам, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, органу державної виконавчої служби, органу державної прикордонної служби, державному органу з питань банкрутства.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 31.05.2023

Суддя Д.В. Мандичев