ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.05.23 Справа № 917/70/23
Суддя Тимощенко О.М.
Секретар судового засідання Михатило А.В.
Представники учасників справи:
від позивача: Денисенко Т.М.
від відповідача: Кухтик В.М.
від третьої особи: не з`явився
Рішенням Господарського суду Полтавської області 03.05.2022 р. задоволено позов повністю. Визнано банківську гарантію № 14197-21 від 05.11.2021, видану на підставі договору про надання гарантії № 14197-21 від 04.11.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» та Акціонерним товариством «Банк Альянс», такою, що не підлягає виконанню, на підставі вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» № 1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022. Зобов`язано Акціонерне товариство «Укртрансгаз» повернути грошові кошти в сумі 164 817,89 грн отримані за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021. Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» 4 962,00 грн витрат зі сплати судового збору.

В позовній заяві позивач на виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: судовий збір 4962,00 грн та витрати на правову допомогу орієнтовно становлять 15 500,00 грн.

Також у судовому засіданні 25.04.2023 року представник позивача Денисенко Т. М. повідомила суд, що заяву про судові витрати буде подано протягом 5 днів після винесення рішення по справі, що відображено у протоколі судового засідання.

05.05.2023 р. на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №917/70/23 (додатками) (вх. № 5657, а. с. 32 - 44).

У поданій заяві представник позивача зазначив, що вирішивши справу по суті, судом в рішенні не відображено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Так, у позовній заяві позивачем було заявлено до відшкодування 15 500,00 грн на професійну правничу допомогу, однак в процесі розгляду справи судом фактичні вказані витрати ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" становлять 14 000,00 грн (аналіз документів та надання консультації з питань, пов`язаних з визнанням гарантії такою, що не підлягає виконанню 2000,00 грн; складання позовної заяви 5 000,00 грн, підготовка та подача відповіді на відзив 3 000,00 грн; участь представника в судових засіданнях 4000,00 грн). Послуги із супроводження адвокатом Денисенко Т. М. справи №917/70/23 надавалися в межах договору про надання юридичних послуг №0401-06 від 04.01.2022 року в період грудень 2022 року травень 2023 року. Будь-яких окремих додатків на кожен вид роботи сторонами, не укладались так як договір укладено на супроводження діяльності підприємства в цілому.

05.05.2023 року відповідальним працівником Господарського суду Полтавської області було складено акт про те, що при отриманні електронною поштою заяви про винесення додаткового рішення встановлено відсутність наступних додатків: актів №06, 15, 23, 27, 95та рахунків № 6, 15, 23, 32, 42, 100. (а. с. 46).

05.05.2023 року на електронну адресу суду від відповідача надійшли заперечення на заяву щодо розподілу судових витрат (вх. № 5672, а. с. 49), в яких ним повністю відхиляються викладені позивачем вимоги, вражає їх необґрунтованими та безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач посилається на те, що позивачем не було дотримано вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України в частині подання доказів у строк, зокрема, до закінчення судових дебатів у справі сторона не зробила відповідну заяву про намір подати такі докази протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, а тому така заява має бути залишена без розгляду.

Окрім того відповідач зазначає, що до позовної заяви позивачем додано копію договору про надання правової допомоги №0106-01 від 01.06.2021 року, однак не додано його невід`ємну частину додаток, який має бути визначено та погоджено розмір гонорару. При цьому, до заяви про винесення додаткового рішення позивачем надано інший договір №0401-06 від 04.01.2022 року про надання юридичних послуг. Також позивачем додано копії складених актів про надання відповідних послуг та копії платіжних інструкцій, які не містять конкретного змісту наданих послуг, а тому належним чином не підтверджують понесені витрати позивача саме на професійну правничу допомогу у справі №917/70/23. Крім того, ті ж самі акти та платіжні документи позивачем надані до аналогічної заяви в якості підтвердження таких витрат у іншій справі - №917/1593/22.

08.05.2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшли супровідні листи з додатками копіями актів № 85, 95, 06, 15, 23, 27; рахунків № 92,100, 06, 15, 23, 32 42, ; платіжною інструкцією № 14100 (вх. № 5707, вх. №5708, а. с. 52 74).

Ухвалою суду від 10.05.2023 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по справі № 917/70/23 призначено до розгляду у судовому засіданні 29.05.2023 на 09:00 год. Ухвалено забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

24.05.2023 року до суду від третьої особи через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд заяви про винесення додаткового рішення за відсутності його повноважного представника. Заяву позивача АТ «Банк Альянс» підтримує та просить її задовольнити (вх. № 6558, а. с. 86).

В судовому засіданні 29.05.2023 року представники позивача підтримали заяву та просили її задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення заяви.

За наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

При вирішенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат суд враховує наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (у п. 3.2 рішення) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Практична реалізація вищезгаданого принципу господарського судочинства в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення стороною суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення остаточного розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, через подання:

- заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу;

- детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;

- доказів, що підтверджують виконання адвокатом робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

3) розподіл судових витрат судом (ст.129 ГПК України).

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Унаслідок існування зв`язку між конкретною судовою справою та витратами на професійну правничу допомогу останні набувають статусу судових витрат.

Тотожне правило містить й частина 1 статті 221 ГПК України, за якою, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації та дотримання критерії, передбачених частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивачем не було дотримано вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України в частині подання доказів у строк, зокрема, до закінчення судових дебатів у справі сторона не зробила заяву про намір подати такі докази протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Адже, як встановлено судом, у протоколі судового засідання в режимі відеоконференції №1463766 від 25.04.2023 року було зафіксовано заяву від представника позивача Денисенко Т. М. про намір подати докази, на підставі яких визначається розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статі 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом насамперед згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.

У своїй заяві про відшкодування витрат на правову допомогу позивач просить суд стягнути із позивача 14 000,00 грн та на підтвердження наданих послуг до заяви надав копію договору №0106-01 про надання правової допомоги від 01.06.2021 укладеного між позивачем та адвокатом Денисенко Тетяною Миколаївною (т. 1 а. с. 11). Також надано договір про надання юридичних послуг № 0401-06 від 04.01.2022 року, укладений між фізичною особою - підприємцем Денисенко Тетяною Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» в особі директора Лисенка Романа Володимировича (а. с. 35 37).

Пунктом 1.1. договору визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати замовнику юридичні послуги з питань, що виникають при здійсненні замовником його фінансово-господарської діяльності, зокрема, шляхом:

- надання консультацій, у тому числі усних та письмових, з правових питань, що стосуються предмету Договору;

- представництва інтересів замовника у взаємовідносинах з контролюючими органами, органами державної влади та місцевого самоврядування;

- представництва інтересів замовника у судах загальної юрисдикції першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а також в органах державної виконавчої служби;

- підготовка проектів відповідей на запити та звернення контролюючих органів, органів державної влади та місцевого самоврядування;

- надання юридичних послуг з адміністративного оскарження рішень контролюючих органів, органів державної влади та місцевого самоврядування;

- надання юридичних послуг з судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності контролюючих органів в судах загальної юрисдикції першої, апеляційної та касаційної інстанцій, що включає в себе написання та подання до суду позовних заяв, апеляційних скарг/заперечень на на апеляційні скарги, касаційних скарг/заперечень на касаційні скарги, написання та подання до суду інших процесуальних документів;

- представництва інтересів замовника у взаємовідносинах з контрагентами, у тому числі представництва інтересів замовника у судах загальної юрисдикції першої, апеляційної та касаційної інстанцій при розгляді судових справ щодо невиконання контрагентами або самим замовником своїх договірних зобов`язань, що включає в себе написання та подання до суду позовних заяв, апеляційних скарг/заперечень на апеляційні скарги, касаційних скарг/заперечень на касаційні скарги, написання та подання до суду інших процесуальних документів;

- за погодженням із замовником надання інших юридичних послуг.

Відповідно до пункту 4.2. договору вартість послуг, визначених у пункті 1.1. договору становить 97 000 грн. на місяць.

Відповідно до п. 4.3 оплата послуг за договором здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця, зазначений у п. 11 договору, 100% попередньої оплати протягом п`яти робочих днів з дня виставлення Виконавцем рахунку.

Також на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано додаткову угоду № 1 від 28.02.2022 року до договору №0401-06 від 04.01.2022 року, відповідно до якої узгоджено, що вартість послуг виконавця, що визначена в п. 4.2 договору №0401-06 від 04.01.2022 року, з 01.03.2022 року становить 18 000,00 грн на місяць (п. 1.1 додаткової угоди).

Крім того позивачем суду надано копії:

- Актів надання послуг № 85 від 30.11.2022 року на суму 18 000,00 грн, №95 від 30.12.2022 року, № 06 від 31.01.2023 року на суму 18 000,00 грн, №15 від 28.02.2023 року на суму 18 000,00 грн, № 23 від 31.03.2023 року на суму 18 000,00 грн, №27 від 28.04.2023 року;

- Рахунків на оплату № 92 від 01.11.2022 року на суму 18 000,00 грн; №100 від 01.12.2022 року на суму 18 000,00 грн, №06 від 03.01.2023 року на суму18 000,00 грн, №15 від 01.02.2023 року на суму 18 000,00 грн, №23 від 01.03.2023 року на суму 18 000,00 грн, №32 від 03.04.2023 року на суму 18 000,00 грн, № 42 від 01.05.2023 року на суму 18 000,00 грн;

- Платіжних інструкцій № 13444 від 05.12.2022 року на суму 18 000,00 грн, № 13594 від 04.01.2023 на суму 18 000,00 грн, №13712 від 05.02.2023 року на суму 18 000,00 грн, №13841 від 03.03.2023 року на суму 18 000,00 грн, №13989 від 04.04.2023 року на суму 18 000,00 грн, №14100 від 01.05.2023 року на суму 18 000,00 грн (т. 2 а. с. 39, 44, 53 64, 73, 74).

Дані документи оформлені згідно договору №0401-06 від 04.01.2022 року.

Також в матеріалах справи наявні оригінал ордеру АЕ №1165263 від 28.12.2022 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ДП №2863 адвоката Денисенко Т.М. (т.1 а. с. 10, 12)

Так, представник позивача у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, що ним було надано позивачу наступні послуги в межах вирішення даного спору на суму 14 000,00 грн:

- аналіз документів та надання консультації з питань, пов`язаних із визнанням гарантії такою, що не підлягає виконанню - вартість 2000,00 грн (період надання грудень 2022 року);

- складання позовної заяви - вартість 5 000,00 грн (період надання грудень 2022 року);

- підготовка та подача відповіді на відзив вартість 3000,00 грн (період надання січень 2023 року);

- судові засідання у справі - вартість 4000,00 грн (07.02.2023, 21.03.2023, 25.04.2023, 29.05.2023).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказане відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та позиції Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.

Матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу відповідачу у справі надавав, в тому числі представництво в судових засіданнях в режимі відео конференції здійснювала адвокат Денисенко Т. М.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає, що представником позивача здійснювався належний юридичний супровід клієнта під час судового розгляду справи.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача, що неможливо встановити про які види послуг про які види послуг адвоката йдеться, якою є вартість кожної з них та їх кількість, тощо. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові №640/18402/19 від 28.12.2020, якщо договором з адвокатом передбачено фіксовану вартість правової допомоги, то детальний опис робіт не є обов`язковим, оскільки в такому разі розмір гонорару адвоката не залежить від обсягу послуг і часу, витраченого адвокатом, а, отже, є визначеним. Суд зазначає, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми.

Суд також критично відноситься до посилання відповідача про ненадання позивачем додатку до договору про надання правової допомоги №0106-01 від 01.06.2021 року, яким визначається розмір гонорару. Суд зазначає, що позивач не включив до судових витрат на правничу допомогу гонорар за вказаним договором.

Доводи відповідача про те, що в актах наданих послуг не засвідчено в межах якої справи надаються послуги не спростовують факту надання адвокатських послуг адвокатом, що підтверджується наданими до справи доказами, описаними вище.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, вивчивши надані сторонами документи (докази), приймаючи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд встановив, що вказані судові витрати пов`язані з розглядом даної справи; їх розмір є обґрунтованим та співмірним зі складністю даної справи. Отже, заява Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» про ухвалення додаткового рішення щодо понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №917/70/23 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 240, 241, 244 ГПК України, суд -

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" про ухвалення додаткового рішення щодо понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №917/70/23 задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (вул. Кловський узвіз, 9/1 м. Київ, 01021; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» (вул. Малишка, 9-В, м. Обухів, Київська область, 08700; ) 14 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне додаткове рішення складено 01.06.2023 року.

Суддя О. М. Тимощенко

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.