РІШЕННЯ

22 травня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/270/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменної І.В.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", 01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд 32/2

до відповідача Збаразької міської ради, 47302, Тернопільська область, м. Збараж, вул. Б.Хмельницького, буд. 4

про стягнення заборгованості в сумі 37 736,92 грн, з яких: 29 376,00 грн основна сума боргу; 7 076, 19 грн пеня; 860,16 грн інфляційні втрати; 424, 57 грн 3% річних

за участі представників від:

позивача: адвоката Шевчика О.І., довіреність № 266/23 від 30.12.2022;

відповідача: Павлишин М.М., довіреність № 03-1090/2.6 від 22.05.2023.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Збаразької міської ради про стягнення заборгованості в сумі 37 736,92 грн, з яких: 29 376,00 грн основна сума боргу; 7 076, 19 грн пеня; 860,16 грн інфляційні втрати; 424, 57 грн 3% річних.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору на постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413 від 09.08.2022 в частині розрахунків за надані йому послуги з постачання електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена до стягнення.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24 квітня 2023 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання у цій справі на 22 травня 2023 року о 11:00 год.

08.05.2023 на адресу суду від Збаразької міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 3955) у якому відповідач в повному обсязі заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, відповідач вказує на те, що Збаразька міська рада, як споживач, своєчасно та згідно наданих актів приймання-передачі електричної енергії постачальника сплачувала за поставлену електричну енергію в межах зареєстрованих в органах казначейства кошторисних призначень та очікувала на зазначений у договорі (з врахуванням змін) обсяг. Так на підставі акту приймання-передачі електроенергії за серпень 2022 №ТГ 382066381 від 23.09.2022 була здійснена проплата у розмірі 46 918,15 грн за електричну енергію у кількості 11 878 кВт. Відповідно кількість залишених по договору кВт електричної енергії склала лише 713, а сума, що залишилася 3 080,95 грн. Однак постачальник не врахував цього та продовжував надавати акти приймання-передачі на більшу кількість кВт, ніж це було передбачено умовами договору. Крім того зазначає про те, що постачальником не було повідомлено споживача про припинення постачання електричної енергії всупереч п.3.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, а лише повідомлено про те, що з 10.10.2022 Збаразька міська рада перебуватиме на постачальнику останньої надії, хоча строк дії договору закінчується 31.12.2022, а про дострокове розірвання позивач відповідача не повідомляв.

Крім того зазначає, що оплата актів приймання-передачі електричної енергії за вересень та жовтень 2022 року не могла бути проведена, оскільки Збаразька міська рада є бюджетною установою, а відносини, що виникли між сторонами регулюються Бюджетним кодексом України та Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах державної казначейської служби України, що затверджений наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012. Відповідно до порядку, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами відповідно до ст.48 Бюджетного кодексу України.

Також відповідач просить відмовити у стягненні штрафних санкцій, зокрема пені, інфляційних витрат та 3% річних з підстав їх неспіврозмірності, звертаючи увагу на те, що відповідач є бюджетною установою, виконував свої зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, та його дії не призвели до погіршення матеріального стану ускладнення в господарській діяльності чи завдали позивачу збитків в результаті дій споживача.

19.05.2023 позивачем подано до суду письмові пояснення б/н від 19.05.2023 (вх. № 4377 від 19.05.2023), у яких ТОВ "Твій Газзбут" спростовує аргументи відповідача викладені у відзиві на позов.

В судове засідання 22.05.2023 прибули представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Тоді як, повноважний представник відповідача проти позову заперечив.

Під час розгляду справи судом також досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

22 травня 2023 року справу розглянуто по суті та, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (надалі - Позивач) та Збаразькою міською радою (надалі - Відповідач) укладено Договір на постачання електричної енергії споживачу № 60АВ200-99413-22 від 09.08.2022 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.2.1. договору).

Згідно п.2.3 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії за цим Договором становить 12 658 кВт*год.

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є Додатком 1 до цього Договору. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, умов цього Договору і комерційної пропозиції яка є невід`ємною частиною цього Договору. Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до цього Договору (п.3.1, 3.2, 3.3 договору).

Відповідно до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, початок постачання електричної енергії з 05.08.2022. Погодившись з цією заявою-приєднання (акцептувавши її), Споживач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі.

З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому ПРРЕЕ порядку Споживач та Постачальник набувають всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинного законодавства України.

Згідно п.5.1. договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до способу визначення ціни електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору.

Ціна за одиницю товару за 1 кВт*год електричної енергії за цим Договором складає 3,95 грн, у тому числі: ціна електричної енергії 2,946027 грн; тариф на послуги з передачі 0,34564 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії 0,658333 грн.

Ціна цього Договору становить 41 665,92 грн (сорок одна тисяча шістсот шістдесят п`ять гривень 92 копійки), крім того ПДВ 8 333,18 грн ( вісім тисяч триста тридцять три гривні 18 копійок), разом з ПДВ 49 999,10 грн (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 10 копійок).

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її можливої зміни. (п.5.2 договору)

Відповідно до п. 5.4 Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Згідно п. 5.6 Договору, порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною Споживачем Комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору. Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим Договором без отримання рахунку Постачальника. З даними щодо складових ціни на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, Споживач може ознайомитися на веб-сайті Постачальника. Не отримання Споживачем рахунку Постачальника не звільняє Споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією.

Якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції яка є Додатком 2 до цього Договору(п.5.7 договору)

Відповідно до п. 5 Комерційної пропозиції №7Б Додатку 2 до Договору №60АВ200-99413-22 від 09.08.2022, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення: пені у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування; 3% річних від простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції №7Б, яка є Додатком 2 до Договору №60АВ200-99413-22 від 09.08.2022, передбачено, що Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, безготівковими грошовими коштами на рахунок Постачальника, але не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Додатковою угодою №1 від 22.09.2022 до договору № 60АВ200-99413-22 від 09.08.2022, п.5.2 договору викладено у новій редакції "Ціна за за 1 кВт*год електричної енергії за цим Договором складає 4,32 грн, у тому числі: ціна електричної енергії 3,25436 грн; тариф щодо послуги на передачу електричної енергії оператору системи передачі ПрАТ "НЕК "Укренерго", відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП договором 0,34564 грн; податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії 0,72 грн".

Як стверджує позивач, ним було належним чином виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору, у строк та порядок передбачений Договором, що підтверджується актами приймання - передачі електричної енергії за період з серпня по жовтень 2022 року.

У серпні 2022 позивач згідно акту приймання-передачі № ТГ382066481 від 31.08.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 11 878 кВт*год на загальну суму 46 918,15 грн, за яку відповідач здійснив оплату в повному обсязі 26.09.2022, копія платіжного доручення №1373 долучена Збаразькою міською радою до відзиву на позов та міститься в матеріалах справи.

У вересні 2022 позивач згідно акту приймання-передачі №ТГ382083887 від 30.09.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 6 766 кВт*год на загальну суму 29 229,12 грн; у жовтні 2022 згідно акту приймання-передачі №ТГ382100457 від 31.10.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 34 кВт*год на загальну суму 146,88 грн, в той час як відповідач, за цей же період, не здійснив оплату за електроенергію та не підписав акти приймання-передачі №ТГ382083887 від 30.09.2022 та №ТГ382100457 від 31.10.2022.

На підтвердження поставки електричної енергії у вересні та жовтні 2022 року ТОВ "Твій Газзбут" звернулося до ВАТ "Тернопільобленерго" із адвокатським запитом № 39 щодо підтвердження обсягу розподіленої та віднесеної електричної енергії по споживачу Збаразькій міській раді в період з серпня по жовтень 2022 року.

У відповідь на адвокатський запит ВАТ "Тернопільобленерго" листом від 06.04.2023 №1952/33 повідомило, що ТОВ "Твій Газзбут" постачало електричну енергію споживачу Збаразькій міській раді з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року.

Крім цього, ВАТ "Тернопільобленерго" підтверджено, що обсяг електричної енергії, спожитий споживачем Збаразькою міською радою у період з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року та віднесений до постачальника ТОВ "Твій Газзбут" становить: з 05.08.2022 по 31.08.2022 - 11878 кВт*год; з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 6 766 кВт*год; з 01.10.2022 по 10.10.2022 - 34 кВт*год, що відповідає обсягам, зазначених в актах приймання-передачі електричної енергії за серпень - жовтень 2022 року.

Таким чином у відповідача перед позивачем на час пред`явлення позову до суду сформувалась заборгованість за поставлену електроенергію на загальну суму 29 376,00 грн.

У зв`язку із несвоєчасною сплатою заборгованості позивач нараховує відповідачу 7 076,19 грн пені, 424,57 грн 3% річних, 860,16 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарський суд враховує приписи статей 11, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та статей 174, 193 Господарського кодексу України, в силу яких договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно загальних положень про купівлю-продаж (ст. 662, 663, 689, 691, 692 Цивільного кодексу України) продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором та у встановлений договором строк. В свою чергу, покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його за ціною, встановленою в договорі та в обумовлений строк.

На підставі наведеного, Відповідач зобов`язаний оплатити повну вартість отриманої електричної енергії в установлений Договором строк.

У серпні 2022 позивач згідно акту приймання-передачі № ТГ382066481 від 31.08.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 11 878 кВт*год на загальну суму 46 918,15 грн, за яку відповідач здійснив оплату в повному обсязі 26.09.2022, копія платіжного доручення №1373 долучена Збаразькою міською радою до відзиву на позов та міститься в матеріалах справи.

У вересні 2022 позивач згідно акту приймання-передачі №ТГ382083887 від 30.09.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 6 766 кВт*год на загальну суму 29 229,12 грн; у жовтні 2022 згідно акту приймання-передачі №ТГ382100457 від 31.10.2022, передав відповідачу електроенергію в обсязі 34 кВт*год на загальну суму 146,88 грн, в той час як відповідач, за цей же період, оплату не здійснив.

Згідно листа ВАТ "Тернопільобленерго" від 06.04.2023 №1952/33 - ТОВ "Твій Газзбут" постачало електричну енергію споживачу Збаразькій міській раді з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року, в обсягах що зазначені в актах приймання-передачі електричної енергії за серпень - жовтень 2022 року, а саме з 05.08.2022 по 31.08.2022 - 11878 кВт*год; з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 6 766 кВт*год; з 01.10.2022 по 10.10.2022 - 34 кВт*год.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у сумі 29 376,00 грн від представників сторін не надійшло.

З приводу зазначених відповідачем заперечень суд відзначає наступне.

Як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу Збаразька міська рада посилається на те, що постачальник не врахував очікуваного обсягу постачання електричної енергії та продовжував надавати акти приймання передачі електричної енергії на більшу кількість кіловат, ніж це було передбачено у мовами договору.

Так, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно підпункту 26 п. 5.5.5. глави 5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживач електричної енергії зобов`язаний оперативно повідомляти центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки та охорони праці, електропостачальника та оператора системи, а також тих учасників роздрібного ринку, які зареєструвались в адміністратора комерційного обліку як постачальники послуг комерційного обліку, відповідно до їх повноважень, зокрема, про порушення умов використання договірного обсягу споживання електричної енергії, графіків обмеження споживання електричної енергії, обмеження споживання електричної потужності, аварійних відключень споживачів електричної енергії, спеціальних графіків аварійних відключень.

Отже, враховуючи вищенаведене, споживач зобов`язаний дотримуватись умов укладеного договору, зокрема, в частині використання договірного обсягу споживання електричної енергії.

Окрім того, п. 3.1.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, встановлено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.

Згідно п. 1.2.5 та п. 3.1.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії для можливості постачати електричну енергію споживачам, постачальник повинен укласти з Оператором системи розподілу публічний договір постачальника про розподіл електричної енергії.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору про постачання електричної енергії споживачу, Оператором, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії, є ВАТ "Тернопільобленерго".

Більше того, крім функцій оператора системи розподілу, ВАТ "Тернопільобленерго" також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку (в силу постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018) та адміністратора комерційного обліку (в силу п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018).

Отже, ВАТ "Тернопільобленерго" точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці.

На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розрахував її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє споживачу рахунки на оплату.

Відповідно до абз.3 п. 5 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.

За п. п. 6.1 та п.п. 6.8 п. 6 розділу ХІІ "Кодексу комерційного обліку", що затверджений постановою постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

Як уже зазначалось вище, згідно наданої ВАТ "Тернопільобленерго" інформації ТОВ "Твій Газзбут" постачало електричну енергію споживачу Збаразькій міській раді з 05 серпня 2022 року по 10 жовтня 2022 року, в обсягах що зазначені в актах приймання-передачі електричної енергії за серпень - жовтень 2022 року, а саме з 05.08.2022 по 31.08.2022 - 11878 кВт*год; з 01.09.2022 по 30.09.2022 - 6 766 кВт*год; з 01.10.2022 по 10.10.2022 - 34 кВт*год.

Окрім того, згідно пояснень представника відповідача в судовому засіданні 22.05.2023, Збаразькою міською радою не заперечується споживання у вересні 2022 та жовтні 2022 електричної енергії у вищезазначених об`ємах.

Отже, у вересні 2022 та жовтні 2022 позивачем виставлялись Споживачу акти приймання передачі з обсягами, що підтверджені Оператором системи розподілу ВАТ "Тернопільобленерго".

Також, суд також вважає безпідставним посилання відповідача про те, що зазначена сума в розмірі 29 376, 00 грн є перевищенням суми і не відповідає умовам Договору, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 670 ЦК України, якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін, відтак відповідач зобов`язаний оплатити додатково спожиту електричну енергію в розмірі 29 376,00 грн.

Окрім того, судом не приймаються до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позов щодо неможливості здійснити оплату актів приймання передачі електричної енергії за вересень та жовтень 2022 у зв`язку з тим, що Збаразька міська рада є бюджетною установою і у неї відсутні бюджетні асигнування на такі оплати.

Так, згідно норм ЦК та ГК України відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання по оплаті робіт чи послуг, які прийняті ним без зауважень.

Згідно з вимогами частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тобто, з наведеного вбачається, що відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати робіт за відповідним правочином. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 у справі № 923/1292/16, від 23.03.2018 по справі №904/6252/17, від 28.01.2019 по справі №917/611/18.

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача суми основного боргу в розмірі 29 376,00 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ч. 2, 3 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5 Додатку 2 до Договору сторонами визначено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення: пені у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюється нарахування; 3% річних від простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Відповідно до правил обрахунку строків (ст. 253 Цивільного кодексу України) період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в яку зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Як передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі.

Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі № 910/2031/16, від 10.04.2018 у справі № 916/804/17 та від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19.

За взаємною згодою сторін, пунктом 5 Додатку 2 до Договору встановлено, що пеня нараховується за весь період прострочення.

Як уже зазначалось вище, згідно поданого позивачем розрахунку за неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано за період з 16.10.2022 по 09.04.2023 та з 16.11.2022 по 09.04.2023 - 7 076,19 грн пені; 860,16 грн інфляційних втрат; 424,57 грн 3% річних.

Суд перевіривши методику та правильність розрахунків позивача щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, враховуючи умови договору та норми чинного законодавства, погоджується з ними.

В той же час, відповідач у відзиві на позов заперечує проти штрафних санкцій та звертає увагу на те, що заявлена позивачем у позові сума штрафних санкцій є неспіврозмірною, пеня, як засіб розумного стимулювання виконання грошового зобов`язання, не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

При цьому, суд відзначає, що відповідач із клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій в межах розгляду цієї справи, до суду не звертався, контррозрахунку заявлених до стягнення сум не надавав.

За приписами статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, за положенням частини першої статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (постанова Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18).

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

З урахуванням обставин у цій справі в їх сукупності суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем договірних зобов`язань з своєчасної оплати поставленого товару, свідчать про порушення відповідачем прав позивача, на підставі чого позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 37 736,92 грн, з яких: 29 376,00 грн основна сума боргу; 7 076, 19 грн пеня; 860,16 грн інфляційні втрати; 424, 57 грн 3% річних є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Збаразької міської ради (47302, Тернопільська область, м. Збараж, вул. Б.Хмельницького, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд 32/2, ):

- 29 376 (двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят шість) грн 00 коп. основного боргу;

- 424 ( чотириста двадцять чотири) грн 57 коп. 3% річних;

- 860 (вісімсот шістдесят) грн 16 коп. інфляційних втрат;

- 7 076 (сім тисяч сімдесят шість) грн 19 коп. пені;

-2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", 01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд 32/2

- Збаразькій міській раді, 47302, Тернопільська область, м. Збараж, вул. Б.Хмельницького, буд. 4.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано 25.05.2023.

Суддя Н.В. Охотницька