РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2023Справа № 910/3297/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Людмили ШКУРДОВОЇ, розглянувши матеріали справи № 910/3297/23

За позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (02093, м. Київ, вул. Зеленого Отамана, буд. 3-А)

до Дочірнього підприємства «Маяк-Перспектива» Акціонерного товариства «Завод Маяк» (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 20-А)

про стягнення 638416,85 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Маяк-Перспектива» акціонерного товариства «Завод Маяк» про стягнення заборгованості за договором на поставку товарів №Д29-3.3/172 від 29.09.2022 у розмірі 638416,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем додаткової угоди № Д/У 29-1.1/220 від 22.11.2022, укладеної між позивачем та відповідачем до договору поставки товарів №Д29-3.3/172 від 29.09.2022, в частині здійснення відповідачем повернення позивачу 625000,00 грн., сплачених за товар, який було позивачем повернуто відповідачу. Враховуючи те, що відповідач не повернув позивачу кошти у сумі 625000,00 грн, позивач згідно з ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 625000,00 грн. боргу, 9410,00 грн. інфляційних втрат та 44006,85 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/3297/23 сторони були повідомлені відповідно до приписів ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 р. між Дочірнім підприємством «Маяк-Перспектива» Акціонерного товариства «Завод Маяк» (постачальник) та Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (покупець) укладено договір поставки товарів № Д29-3.3/172, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у 2022 році поставити покупцю з дотриманням вимог законодавства зброю бойову (товар) за номенклатурою, комплектністю, кількістю та в строки, що вказані у Специфікації № 1 (Додаток №1) та є невід`ємною частиною договору, а покупець оплатити та прийняти таку продукцію.

Згідно з п. 1.2 договору товар, що поставлятиметься за цим договором, призначено для потреб Збройних Сил України.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що розрахунки здійснюються шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника та проводяться в такий спосіб: Авансовий платіж в розмірі 100% від загальної вартості товару проводиться протягом 3-х календарних днів з дати отримання рахунку-фактури від постачальника, який передається покупцю особисто в руки під підпис або електронними засобами зв`язку та підписання сторонами Акту приймання-передачі товару.

Відповідно до пп. 3.1.2 договору термін поставки товару за цим договором складає 3 робочі дні з моменту отримання постачальником письмового повідомлення від покупця про готовність прийняти товар, але не повинен перевищувати 30 календарних днів.

Сторонами договору підписано Специфікацію № 1 до договору (додаток № 1 до договору), у якій сторони погодили найменування товару, кількість, ціну та загальну вартість товару - 2202000,00 грн.

29.09.2022 позивачем сплачено відповідачу авансовий платіж у сумі 2202000,00 грн з призначення платежу «згідно договору № Д29-3.3/172 від 29.09.2022», що підтверджується платіжною інструкцією № 3778 від 29.09.2022.

Відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар на суму 2202000,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі товару від 26.10.2022 та товарно-транспортною накладною № 003278 від 26.10.2022.

22.11.2022 між Дочірнім підприємством «Маяк-Перспектива» Акціонерного товариства «Завод Маяк» та Дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" укладено додаткову угоду № Д/У29-1.1/220 до договору поставки № Д29-3.3/172 від 29.09.2022 р.

Пунктом 1 додаткової угоди сторони погодили, що покупець повертає постачальнику товар, найменування, кількість, ідентифікаційні ознаки якого зазначені в Переліку (Додаток № 1) до даної додаткової угоди, а постачальник приймає товар та перераховує покупцю протягом 5 банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі грошові кошти за повернутий товар в сумі 625000,00 грн.

Згідно з п. 2 додаткової угоди товар передається покупцем та приймається постачальником на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі.

Крім того, пунктом 3 додаткової угоди сторони погодили внести зміни в п. 2.1 договору виклавши його в наступній редакції: « 2.1. Договірна вартість товару складає 1577000, 00 (один мільйон п`ятсот сімдесят сім тисяч) грн 00 коп. без ПДВ.».

Додатком № 1 до додаткової угоди сторони погодили перелік товару.

22.11.2022 р. на виконання умов додаткової угоди № Д/У29-1.1/220 від 22.11.2022 позивач передав, а відповідач прийняв товар загальною вартістю 625000,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі від 22.11.2022 та накладною на повернення № ТВПО-00003 від 22.11.2022.

Проте, відповідач не перерахував позивачу вартість повернутого товару на суму 625000,00 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення позивачу 625000,00 грн, наявність заборгованості не спростовано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з відповідача 625000,00 грн. боргу.

В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 9410,00 грн інфляційних втрат та 4006,85 грн 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 9410,00 грн. інфляційних втрат на заборгованість відповідача у сумі 625000,00 грн. за період з грудня 2022 по січень 2023 та 4006,85 грн 3% річних на заборгованість відповідача у сумі 625000,00 грн. за період з 30.11.2022 р. по 15.02 2023 р.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, встановив, що вказаний розрахунок є вірним, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 9410,00 грн. інфляційних втрат та 4006,85 грн 3% річних підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Враховуючи викладене, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Маяк-Перспектива» Акціонерного товариства «Завод Маяк» (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 20-А; код 30223773) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (02093, м. Київ, вул. Зеленого Отамана, буд. 3-А; 21552117) 625000 (шістсот двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. боргу та 9575 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн 25 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА