ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 травня 2023 року Справа № 903/244/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Грачука В.С.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

розглянувши заяву адвоката Сороки В.Г. - представника позивача Горгута Володимира Михайловича

про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат

по справі № 903/244/23

за позовом ОСОБА_1 , м. Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база, м. Ковель

про стягнення 200000 грн.,

в с т а н о в и в:

рішенням Господарського суду Волинської області від 17.05.2023 позов ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база 200000 грн. вартості частки учасника товариства задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база» на користь ОСОБА_1 200 000 грн. вартості частки учасника; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельська оптово-торгова база в доход Державного бюджету України 3000 грн. судового збору..

22.05.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Сороки В.Г. надійшла заява б/н від 22.05.2023 про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій представник позивача просить ухвалити додаткове рішення по справі №903/244/23 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ковельська оптово-торгова база на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Ухвалою від 23.05.2023 заяву прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 31.05.2023.

23.05.2023 представник відповідача в порядку самопредставництва Данилік Ф.Я. подав письмові пояснення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити. Посилається на ч.8 ст.129 ГПК України та зазначає, що у справі судові дебати не проводились; стороною позивача під час виступу у ході судового засідання і до моменту виходу суду у нарадчу кімнату заява про розподіл витрат, зокрема, на правову допомогу не подавалась, у заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача не зазначає, що подавав заяву щодо судових витрат у судовому засіданні.

30.05.2023 представник позивача адвокат Сорока В.Г. надіслав до суду заяву про розгляд заяви за відсутності позивача та його представника.

Оскільки сторони були повідомлені про судовий розгляд, неявка їх представників не перешкоджає розгляду заяви.

Заява адвоката Сороки В.Г. - представника позивача Горгута В.М. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі № 903/244/23 про стягнення з відповідача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу не підлягає до задоволення.

Частина 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачає ряд підстав за умови існування яких, суд з власної ініціативи або за заявою учасника справи може прийняти додаткове рішення, серед яких: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, чинне господарське процесуальне законодавство передбачає випадки ухвалення додаткового рішення, й, зокрема, таким випадком є не вирішення питання розподілу судових витрат жодним чином під час ухвалення рішення. При цьому йдеться не про відмову у стягненні певних судових витрат, в тому числі й витрат на професійну правничу допомогу, а саме про відсутність мотивування та будь-яких висновків суду з цього приводу в рішенні суду по суті справи.

Судові витрати у відповідності до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 зазначеної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Пунктом 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 7000 грн., в прохальній частині позовної заяви позивач просив судові витрати покласти на відповідача, проте впродовж розгляду справи ні позивач, ні його представник не подавали доказів понесення зазначених витрат, як і не заявляли, що мають намір подати такі докази після ухвалення судом рішення у справі в порядку ч. 8 статті 129 ГПК України.

Стаття 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, механізм розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою професійною допомогою, а частина 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України - механізм розподілу між сторонами інших витрат (на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту наведеної процесуальної норми випливає, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В будь-якому випадку, конструкція ч. 8 статті 129 ГПК України передбачає, що сторона має повідомити суд про намір подати додаткові докази до ухвалення судом рішення.

Вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 24.01.2023 у справі №922/4022/20.

При цьому, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Оскільки справа №903/244/23 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, то позивач або його представник повинні були заявити про намір подати докази в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України до ухвалення судового рішення і впродовж 5-ти днів після ухвалення подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що позивач до ухвалення судового рішення і не подав доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, і не звертався до суду із заявою про те, що він подасть докази впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Інтереси позивача у господарському суді Волинської області представляв адвокат Сорока В.Г. Проте, представник позивача адвокат Сорока В.Г. під час розгляду справи також не заявляв про те, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть подані впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Як випливає із змісту ч.5 ст.244 ГПК України у разі відмови у прийнятті додаткового рішення постановляється ухвала.

За таких обставин заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/244/23 про стягнення з відповідача на користь позивача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу до задоволення не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 123, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви адвоката Сороки В.Г. - представника позивача Горгута Володимира Михайловича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі № 903/244/23 про стягнення з відповідача 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

У відповідності до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання.

Відповідно до ч.5 ст.244 ГПК України ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 01.06.2023.

Суддя І. О. Якушева