ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. Справа№ 910/11002/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Фізичної особи-підприємця Калька Дмитра Олексійовича про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції

за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Скала»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2022

у справі № 910/11002/21 (суддя: Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Скала»

до Фізичної особи-підприємця Калька Дмитра Олексійовича

про стягнення 32 633,00 грн. та визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Скала» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 у справі № 910/11002/21 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 у справі №910/11002/21 - без змін.

29.09.2022 від Фізичної особи-підприємця Калька Д.О. надійшла заява в порядку частини сьомої ст. 129 ГПК України, у якій останній просив:

- прийняти до уваги, що відповідач має намір сплатити розмір витрат, які він понесе у зв`язку з розглядом справи № 910/11002/21 у суді апеляційної інстанції;

- прийняти до уваги, що відповідачем будуть подані докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат після ухвалення судом рішення по справі № 910/11002/21.

07.10.2022 відповідачем до суду подано клопотання про долучення документів та прийняття додаткового рішення, у якому останній просив:

- прийняти долучені докази щодо підтвердження факту понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи № 910/11002/21 в суді апеляційної інстанції;

- прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат за фактом розгляду справи № 910/11002/21 в суді апеляційної інстанції;

- вирішити питання щодо розподілу судових витрат, шляхом стягнення з Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Скала» на користь Фізичної особи-підприємця Калька Д.О., який працює фізичною особою-підприємцем понесені витрати на правову (правничу) допомогу, які складають 10 854 грн. за фактом розгляду справи № 910/11002/21 в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 у справі № 910/11002/21 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Калька Д.О. про прийняття додаткового рішення у справі № 910/11002/21 про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції було відмовлено.

Не погоджуючись з наведеною вище ухвалою суду апеляційної інстанції, Фізична особа-підприємець Калько Д.О. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Постановою Верховного суду від 07.04.2023 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Калька Д.О. задоволено частково. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 у справі № 910/11002/21 скасовано. Справу № 910/11002/21 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2023, для розгляду клопотання у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 справу № 910/11002/21 за клопотанням Фізичної особи-підприємця Калька Д.О. про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції прийнято до провадження визначеним складом суду; розгляд клопотання Фізичної особи-підприємця Калька Д.О. про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 910/11002/21 призначено на 15.05.2023, яке вподальшому було відкладено на 24.05.2023.

22.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі № 910/11002/21 до прийняття Київським окружним адміністративним судом рішень у справах № 640/22264/21 та № 640/18865/22, предметом розгляду в яких є визнання недійсними свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю Калька Д.О. та Рудник А.С.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Тобто на відміну від відкладення розгляду справи, зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження. Тому провадження у справі потрібно зупиняти за наявності беззаперечних підстав для цього.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду такої справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Однак, заявником не наведено належного обґрунтування та підстав для зупинення розгляду клопотання Фізичної особи-підприємця Калька Д.О. про прийняття додаткового рішення у справі у поданому до суду клопотанні, оскільки наявні матеріали та встановлені судом обставини справи дозволяють надати ґрунтовну оцінку заявленим відповідачем підставам для стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі № 910/11002/21 до прийняття Київським окружним адміністративним судом рішень у справах № 640/22264/21 та № 640/18865/22 - задоволенню не підлягає.

Також, 24.05.2023 на адресу суду надійшов відзив-заперечення, в якому ПП «НВФ «Скала» просить відмовити у задоволенні заяви ФОП Калька Д.О. про стягнення витрат на правову допомогу адвоката. Свої доводи обгрунтовує тим, що адвокат Рудник А.С. тісно пов`язана особа з ФОП Калько Д.О. та ніяких фактичних правових послуг останньому не надавала та не могла надавати, як на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Вказує, що Рудник А.С. не є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і відмості про Рудник А.С., як про адвоката, відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.05.2023 вимоги клопотання про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції підтримав.

Представники позивача в судовому засіданні 24.05.2023 проти вимог клопотання про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції заперечували.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення пристуніх представників учасників справи, розглянувши докази, що долучені до матеріалів клоптання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10854,00 грн.

На підтвердження факту понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу ним до матеріалів справи долучені: договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/09-1 від 01.09.2021, рахунок № 1 від 30.09.2022, акт виконаних робіт від 04.10.2022, детальний розрахунок від 04.10.2022, квитанції про оплату послуг з надання правничої допомоги № 0.0..1 від 03.10.2022, № 0.0..1 від 04.10.2022, витяг з ЄРАУ серії АА № 028555, ставки адвокатського гонорару адвоката Рудник А. С.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що вказані в Акті виконаних робіт від 04.10.2022 послуги усної консультації з вивченням документів по справі № 910/11002/21 (930 грн. за роботу адвоката протягом 45 хвилин) та аналіз судової практики (1240,50 грн. за роботу адвоката протягом однієї години) поглинаються послугою зі складання та підготовки тексту відзиву на апеляційну скаргу ПП «НВФ «Скала» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 (сума 2481 грн. за роботу адвоката протягом двох годин).

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 873/212/21.

Також, послуга щодо складання та підготовки тексту додаткових заперечень на клопотання позивача № 1 від 13.08.2022, № 2 від 13.08.2022, № 3 від 13.08.2022, № 4 від 13.08.2022, № 5 від 13.08.2022 (сума 3721,50 грн. за роботу адвоката протягом трьох годин) не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 ГПК України та не є співмірним із обсягом наданої правової допомоги. Судова колегія вважає, що з урахуванням змісту та обсягу поданих позивачем додаткових заперечень, доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності витрат щодо складання та підготовки тексту зазначених вище додаткових заперечень є розмір судових витрат у сумі 2 480 грн. (за 2 години роботи).

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім того, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Судова колегія звертає увагу на те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, а також у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 911/3323/14.

Стосовно того, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, вже висловлювалася Велика Палата Верховного Суду (пункт 21 додаткової постанови від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтримала цей висновок.

Доводи відповіача про те, що Рудник А.С. не є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», колегією суддів оцінюються критично, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, Витягом з Єдиного Реєстру адвокатів України.

Поряд з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що додатковою постановою Верховного Суду від 27.04.2023 у справі № 910/11002/21 задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Калька Д.О. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи згадану додаткову постанову суд касаційної інстанції встановив, що між Фізичною особою-підприємцем Кальком Дмитром Олексійовичем (клієнт) та Адвокатом Рудник Анною Сергіївною, яка працює як фізична особа-підприємець (адвокат) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/09-1 від 01.09.2021 за умовами п.1.1 якого адвокат приймає на себе обов`язки представляти та захищати законні права та інтереси клієнта та бути представником (захисником) в органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, виконавчих комітетах, їх структурних підрозділах, в районних судах, зокрема у Господарському суді міста Києва (та інших господарських судах за необхідності); Північному апеляційному господарському суді (та інших апеляційних господарських судах за необхідності); Верховному Суді у складі Касаційного господарського суду (та інших Верховних Судах за необхідності). Сторони узгодили вартість послуг адвоката згідно ставок гонорару адвоката Рудник А. С.

Таким чином, доводи позивача про відсутність правових підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції є необгрунтованими.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмета та підстав позовних вимог, оцінюючи фактичні витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, що послуги усної консультації з вивченням документів та аналіз судової практики поглинаються послугою зі складання та підготовки тексту відзиву на апеляційну скаргу, з огляду на те, що заявлений позивачами до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу в частині послуг щодо складання та підготовки тексту додаткових заперечень на клопотання позивача не повністю відповідає критеріям обґрунтованості, а також співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7443,00 грн. (10854,00 грн. - 930,00 грн.- (1240,50 грн. х 2)).

В іншій частині вимог клопотання слід відмовити, з огляду на їх недоведеність та необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Калька Дмитра Олексійовича про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Скала" (02002, м. Київ, вул. Митрополита Андрея Шептицького, буд. 24, ідентифікаційний код 19024291) на користь Фізичної особи-підприємця Калька Дмитра Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 7443 (сім тисяч чотириста сорок три) грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4. Справу № 910/11002/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.06.2023.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак