РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2023Справа № 910/2158/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старліт Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ес Маккензі-Україна"

про стягнення 4 757 662,49 грн

за участі представників:

від позивача - Полумисний В.В.;

від відповідача - Моряков К.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старліт Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ес Маккензі-Україна" про стягнення 4 757 662,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач завдав позивачу збитків внаслідок втрати вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2158/23, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.03.2023.

Відповідачем 02.03.2023 подано відзив, заперечено позовні вимоги в частині відшкодування збитків у розмірі 3 860 732,37 грн.

Через систему "Електронний суд" 06.03.2023 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представником позивача 07.03.2023 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд задовольнив клопотання сторін та відклав підготовче засідання до 28.03.2023.

Через систему "Електронний суд" 24.03.2023 представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі.

Позивачем 27.03.2023 подано заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

За результатами підготовчого засідання 28.03.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, постановив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 25.04.2023.

Представник позивача 03.04.2023 та 19.04.2023 подав до суду документи для долучення до матеріалів справи.

До Господарського суду міста Києва 20.04.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, заперечено аргументи відповідача.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, підтримано позицію викладену у відзиві.

Позивачем 24.04.2023 подано клопотання про витребування доказів та відкладення розгляду справи.

Через систему "Електронний суд" 24.04.2023 представник відповідача подав додаткові пояснення по справі, клопотання про залучення до участі у справі третьої особи та відкладення розгляду справи.

За результатами підготовчого засідання 25.04.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки дане клопотання не відповідає приписам статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України. Також суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання по залучення до участі у справі - компанію Bogumila Wieczorek "Uslugi Transportowe Krajowe Miedzynarodowe oraz Handel" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, та прийняв рішення про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.05.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 23.05.2023 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, в іншій частині просив відмовити.

У судовому засіданні 23.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 03.12.2020 укладено договір №3122020 про транспортно-експедиторське обслуговування, за умовами якого відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з організації, здійснення та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Транспортна експедиція є допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу (частина четверта статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезення.

Пунктом 1.2 договору №3122020 від 03.12.2020 визначено, що умови надання конкретних послуг, а також перелік цих послуг, узгоджуються сторонами у відповідних заявках, які є невід`ємними частинами укладеного договору.

За умовами заявки №1 від 11.05.2021 відповідач зобов`язався забезпечити перевезення косметичних засобів (11 палет вагою 4 558 кг) позивача за маршрутом місто Сент-Олбанс (Велика Британія) - місто Київ (Україна) автомобілем з реєстраційним знаком НОМЕР_1.

Зазначений у заявці автомобіль було завантажено вантажовідправником 18.05.2021. Відповідно до складеної 18.05.2021 вантажно-транспортної накладної (CMR) в автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 фактично було завантажено косметичні засоби на 11 палетах вагою 5 200 кг.

Наступного дня сторонам у справі стало відомо, що під час перевезення відбулась втрата частини вантажу внаслідок протиправних дій невідомих осіб.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документах поліцейського розслідування в період часу з 22 години 18.05.2021 до 6 години 19.05.2021 невідомі особи розрізали бокову стінку вантажівки та викрали наявній у ній косметичні товари. На час інциденту водій спав у кабіні та не знав про вчинене невстановленими особами проникнення та викрадення товару. Подія відбулась у місті Хемел-Хемпстед (Велика Британія).

Сторонами у справі 19.05.2021 погоджено повернення залишків вантажу відправнику для його перевірки.

В подальшому, 01.06.2021 косметичні засоби позивача було доукомплектовано та завантажено в інший автомобіль, яким товар було доставлено за призначенням (вантажно-транспортна накладна (CMR) №0155736).

З липня 2021 року по лютий 2022 сторонами у справі здійснювалось листування з метою досягнення згоди з суми грошового відшкодування, яке має сплатити відповідач за порушення умов договору.

За обліковими даними позивача у результаті крадіжки було втрачено товарів загальною вартістю 111 415, 64 фунтів стерлінгів. З урахуванням знижки вантажовідправника вартість втраченого товару склала 104 593,14 фунтів стерлінгів.

Відповідно до акту експертизи сюрвеєрської компанії від 29.09.2021 вартість втраченого вантажу склала 111 415, 64 фунтів стерлінгів (без урахування ПДВ), а його вага брутто - 2 278,32 кг.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються відповідачем.

Відповідачем також не заперечується факт наявності у нього зобов`язання з відшкодування позивачу збитків, що стали наслідком втрати частини вантажу.

У той же час, сторони у справі не змогли дійти згоди у поза судовому порядку лише в частині визначення розміру грошової компенсації, що має сплатити відповідач позивачу.

Факт втрати частини вантажу під час здійснення автомобільного перевезення підтверджено належними доказами, що знаходяться у матеріалах справи.

За умовою пункту 4.3 договору №3122020 від 03.12.2020 експедитор несе відповідальність за вантаж з моменту його прийняття під свою відповідальність до моменту його передачі.

Пунктом 4.4 договору №3122020 від 03.12.2020 встановлено, що у випадку повної або часткової втрати вантажу з вини експедитора, прийнятого у непошкодженій тарі, відповідач компенсує збиток, нанесений позивачу згідно положень конвенцій, визначених у пункті 1.4 цього договору.

Пунктом 1.4 укладеного сторонами у справі договору №3122020 від 03.12.2020 визначено, що транспортно-експедиторські послуги та перевезення вантажів позивача у межах даного договору при автомобільних перевезеннях виконуються відповідно до умов (у тому числі) Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів 1956 року.

Судом встановлено, що втрата частини вантажу позивача відбулась при його перевезенні автомобільним транспортом за маршрутом Сент-Олбанс (Велика Британія) - місто Київ (Україна).

Відповідно, за договірними умовами пунктів 4.4 та 1.4 у даному випадку має застосовуватись саме Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів 1956 року.

Частиною першою статті 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів встановлено її застосування до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів автомобілем за винагороду, якщо зазначені у договорі місце прийняття до перевезення вантажу та місце доставки вантажу знаходяться на території двох держав, з яких хоча б одна приймає участь у Конвенції (у даному випадку країна завантаження та країна розвантаження є учасниками конвенції).

За правилом частини першої статті 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Відповідно до правового регулювання статті 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, якщо, відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі біржового котирування чи, за відсутності такого, на підставі поточної ринкової ціни, чи, за відсутності біржового котирування або поточної ринкової ціни, на підставі звичайної вартості товару такого ж роду і якості (частина друга статті 23 Конвенції).

Розмір відшкодування не може, однак, перевищувати 25 франків за кілограм відсутньої ваги брутто. "Франк" означає золотий франк вагою 10/31 грама проби 0,900.

Відповідно до статті 2 Протоколу 1978 року до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ) розмір відшкодування не може перевищувати 8,33 розрахункових одиниць за кілограм відсутньої ваги брутто".

Розрахунковою одиницею, зазначеною в цій Конвенції, є одиниця спеціальних прав запозичення, визначена Міжнародним валютним фондом. Сума, зазначена в пункті 3 цієї статті, перераховується в національну валюту держави, суд якої розглядає відповідну справу, на підставі вартості цієї валюти станом на дату винесення рішення чи на дату, погоджену Сторонами. Виражена в спеціальних правах запозичення вартість національної валюти держави, яка є членом Міжнародного валютного фонду, розраховується згідно з методом оцінки, що застосовується Міжнародним валютним фондом станом на відповідну дату до своїх операцій та угод.

Виходячи з наведеного, суд має погодитись з доводами відповідача в частині обмеження його відповідальності за завданий позивачу під час здійснення перевезення збиток (пунктами 4.4 та 1.4 укладеного сторонами у справі договору №3122020 від 03.12.2020).

Таким чином, сума грошового відшкодування має бути розрахованою виходячи з визначеної актом експертизи сюрвеєрської компанії від 29.09.2021 ваги брутто втраченої частини вантажу - 2 278,32 кг. Станом на день прийняття рішення у справі встановлений Національним банком України курс одиниці спеціальних прав запозичення (XDR) до національної грошової одиниці України складає 48,8784 грн.

Відповідно, судом встановлено, що відповідач має перед позивачем юридичне зобов`язання відшкодувати збитки у сумі, що визначається наступним розрахунком: 2 278,32 кг x 8,33 x 48,8784 грн = 927 634,00 грн.

За таких обставин, суд задовольняє позов частково, у розмірі 927 634,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС Маккензі-Україна" (04060, місто Київ, вулиця Ак. Щусева, 36, ідентифікаційний код 33835710) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старліт Груп" (02068, місто Київ, вулиця Ахматової 13-Д, квартира 281, ідентифікаційний код 35510294) 927 634 (дев`ятсот двадцять сім тисяч шістсот тридцять чотири) грн 00 коп. грошової компенсації за втрачений вантаж та 13 914 (тринадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн 51 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншому - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 29.05.2023

Суддя Т.Ю. Кирилюк