ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 травня 2023 року Справа № 903/61/23
За заявою представника позивача адвоката Гуйди Д. М.
про стягнення судових витрат
по справі №903/61/23
за позовом: Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Кідиби Антона Юрійовича
про стягнення 15 750.00 грн.
Суддя Шум М. С.
Секретар судового засідання Королюк І. Я.
від позивача: Гуйда Д.М., адвокат
від відповідача: Міськова О.Г., адвокат
Повний текс рішення складено та підписана 18.05.2023.
В позовній заяві позивач зазначав про витрати, які очікує понести на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп. В прохальній частині позову відповідні витрати просив покласти на відповідача.
10.05.2023 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Гуйди Д. М. про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. До заяви долучено акт приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги до договору №22.32-Н від 06.01.2023 на суму 10 000 грн. 00 коп., відповідний акт підписано Адвокатським об`єднанням «ІНТЕЛКРАФТС» та Громадською спілкою "Українська ліга авторських та суміжних прав".
Клопотанням від 12.05.2023 представник позивача долучив до матеріалів справи платіжні доручення про оплату позивачем адвокатських послуг в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 18.05.2023 клопотання представника ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" адвоката Гуйди Д. М. від 10.05.2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі №903/61/23 прийнято та призначено до розгляду на 30.05.2023.
25.04.2023 (штамп на конверті відправлення 23.05.2023) до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу до 952 грн. 00 коп.
Представник відповідача зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10 000 гривень 00 копійок не є співмірним із ціною позову, складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), а стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідатиме критеріям розумності, необхідності, співмірності та справедливості.
Вважає, що даний спір для кваліфікованого юриста (яким безсумнівно є адвокат) є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту невиконання зобов`язання. Великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Витрат часу та коштів на прибуття до суду чи участі в судових засіданнях адвокат не поніс, у зв`язку із участю у судових засіданнях по справі через відеоконференцзв`язок.
Щодо такого виду послуг, зазначених у акті приймання - передачі наданих послуг від 10.05.2023, як «підготовка всіх копій документів та їх завірення належним чином», то такий вид послуг не може бути віднесене до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відтак, витрати на здійснення вказаних робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.
На думку відповідача, не може бути вартість наданої правничої допомоги позивачу більшою за суму задоволених позовних вимог, і майже однаковою із ціною позову у даній справі.
Отже, ФОП Кідиба А.Ю. вважає, що обґрунтованою та співмірною вартістю витрат позивача на професійну правничу допомогу кваліфікованого адвоката у даній справі, яка не є складною та є однотипною, враховуючи кількість судових справ, які перебувають на стадії розгляду (більше 10-ти на момент подачі даного клопотання), представником позивача у яких є Адвокатське об`єднання «Інтелкрафтс», є сума 952 гривні 00 копійок, тобто 10 000 гривень 00 копійок х 9, 52 % (відсоток задоволених позовних вимог), яка підлягає стягненню з відповідача.
В судовому засіданні представник позивача заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підтримав повністю. Представник відповідача зазначила про підтримку позиції, що зазначена в клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу), відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
В позовній заяві ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» зазначав про витрати, які очікує понести на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп. В прохальній частині позову відповідні витрати просить покласти на відповідача.
06.01.2023 між Адвокатським об`єднанням «ІНТЕЛКРАФТС» та Громадською спілкою «Українська ліга авторських та суміжних прав» укладено договір №22.32-Н про надання професійної правничої допомоги відповідно до п. 1.1 якого АО зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надану йому правову допомогу. Професійна правнича допомога, що надається за цим договором: підготовка позовної заяви та всіх необхідних документів, пов`язаних з розглядом справи, звернення до суду, представництво інтересів клієнта в судах першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанцій у господарській справі за позовом клієнта до Фізичної особи-підприємця Кідиби Антона Юрійовича про стягнення заборгованості за договором №КБР-118/12/21-Н від 01.12.2021 (п. 1.2 договору). За надання професійної правничої допомоги клієнт сплачує АО винагороду у наступних розмірах, зокрема: підготовка позовної заяви, звернення до суду та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції 10 000 грн. 00 коп. (п. 4.1.1 договору).
Наказом керуючого партнера АО «ІНТЕЛКРАФТС» №22.32 від 06.01.2023 здійснення судового представництва та іншого юридичного супроводження за договором про надання професійної правничої допомого №22.32 від 06.01.2023 доручено адвокату Гуйді Дмитру Миколайовичу. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5428 від 03.10.2023 громадянина Гуйди Дмитра Миколайовича долучено до матеріалів справи.

Згідно підписаного обома сторонами без зауважень акту приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги до договору №22.32-Н від 06.01.2023 АО надана професійна правнича допомога по справі за позовом клієнта до ФОП Кідиби А. Ю. (справа №903/61/23) в суді першої інстанції на загальну суму 10 000 грн. 00 коп. Зазначена сума винагорода охоплює наступний перелік робіт адвоката:
- підготовка та складання позовної заяви з додатками;
- відповідь на відзив, клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференцій, заяви з процесуальних питань, заяви з процесуальних питань, заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з додатками, підготовка всіх копій документів та їх завірення належним чином, формування та відправка документів відповідачу та в суд.
- участь адвоката у п`яти судових засіданнях.
Згідно із ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
В додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 зазначено, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

В даному випадку сторонами (Адвокатським об`єднанням та Громадською спілкою) узгоджено в договорі фіксований розмір гонорару адвоката, а саме 10 000 грн. 00 коп. за підготовку позовної заяви, звернення до суду та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. Крім того, в акті приймання-передачі наданих послуг зазначено перелік робіт адвоката.
Відтак, судом задоволено вимоги, що становлять 10% від заявленої до стягнення суми.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Клопотання відповідача про зменшення судових витрат зводяться до визнання підставними розміру витрат на правову допомогу позивача в розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог.
Судом враховано, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частині 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до якої обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отож, судом враховано частково доводи відповідача в обґрунтування зменшення витрат на правову допомогу адвоката.
З врахуванням приписів п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України в частині покладення судових витрат на обидві сторони у зв`язку із частковим задоволенням позову пропорційно до суми задоволених вимог суд вважає, що на відповідача слід покласти витрати позивача на правову допомогу адвоката в сумі 1 000 грн. 00 коп., що становить 10% від заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Заяву представника Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" адвоката Гуйди Д. М. від 10.05.2023 про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З врахуванням положень ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня проголошення останнього. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткового рішення.
додаткового рішення
складений 01.06.2023
Суддя М. С. Шум