ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2285/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А., розглянувши заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці від 11.04.2023 № 7.10-10/47 (вх. № 2-543/23 від 19.04.2023) про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату виконавчого документу

Стягувач: Одеська митниця ДФС (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 21, корпус А, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю „КВ Трейд (65026, м. Одеса, вул. Софіївська, буд. 2-Б, )

Представники:

Від заявника (стягувача) Чакір В.О. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від боржника не з`явився.

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.09.2016 ухваленим у справі № 916/2285/16 позов Одеської митниці ДФС задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „КВ Трейд на користь Одеської митниці ДФС суму збитків у розмірі 59 702,82 грн., та суму збитків пов`язану із витратами на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „КВ Трейд на користь Одеської митниці ДФС витрати на сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

19.10.2016 на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.09.2016 у справі № 916/2285/16, що набрало законної сили 11.10.2016 видано відповідні накази.

19.10.2023 на адресу Господарського суду Одеської області від Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці надійшла заява від 11.04.2023 № 7.10-10/47 (вх. № 2-543/23) в якій просила суд:

- замінити сторону з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВ-Трейд на користь Одеської митниці ДФС суми збитків в розмірі 59 702,82 грн. та суму збитків, пов`язану із витратами на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 грн. з Одеської митниці Державної фіскальної служби України на правонаступника Державну митну службу України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці;

- поновити пропущений з поважних причин строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВ-Трейд на користь Одеської митниці ДФС суму збитків у розмірі 59 702,82 грн. та суму збитків, пов`язану із витратами на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 грн.;

- видати дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВ-Трейд на користь Одеської митниці ДФС суму збитків у розмірі 59 702,82 грн. та суму збитків, пов`язану із витратами на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 грн.

Ухвалою суду від 27.04.2023 постановлено прийняти заяву до розгляду в судовому засіданні та призначено засідання суду на 02.05.2023.

Протокольною ухвалою від 02.05.2023 відкладено засідання суду на 22.05.2023.

Боржник не забезпечив явку повноважного представника в засідання суду, про причини неявки суд не повідомив.

Заява обґрунтована тим, що 16.11.2016 Одеською митницею ДФС направлено заяву до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси про примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 19.10.2016.

07.05.2018 на адресу Одеської митниці ДФС надійшла постанова Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Другий Приморський ВДВС м. Одеса ГТУЮ) про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.04.2018 на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (ВП № 54949547).

11.05.2018 Одеською митницею ДФС направлено до Другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 26.09.2016 у справі № 916/2285/16 про стягнення з ТОВ «КВ-Трейд» на користь Одеської митниці ДФС суми збитків у розмірі 59 702,82 грн та суми збитків, пов`язану із витратами на

оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 гривень.

10.01.2019 Одеською митницею направлено запит до Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про надання актуальної інформації про хід виконавчого провадження.

21.02.2019 на адресу Одеської митниці ДФС надійшов лист від Другого Приморського ВДВС м. Одеса ГТУЮ від 07.02.2019, відповідно до якого 13.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56416200.

22.02.2023 Одеською митницею (як правонаступником) направлено до Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) запит про надання актуальної інформації про хід виконавчого провадження.

Листом Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.03.2023 (вх. Одеської митниці № 7174/8.19 від 05.04.2023) повідомлено Одеську митницю, що 11.04.2018 державним виконавцем, на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу АСВП 54949547, копія якої з відміткою про можливість повторного пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання та оригінал виконавчого документу надіслані на адресу стягувача.

Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження, 04.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа № 916/2285/16 від 19.10.2016.

Проте, інформація щодо виконавчого провадження № 56416200 від 13.06.2018 на адресу Одеської митниці не надходила, докази повернення Наказу № 916/2285/16 від 19.10.2016, що видав Господарський суд Одеської області у стягувача, відсутні.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1217-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 8 грудня 2019 р. Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Відповідно до акту прийому-передачі від 28 грудня 2019 року та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» та внаслідок реорганізації Одеської митниці ДФС правонаступником усього майна, майнових та немайнових прав та фінансових зобов`язань за цими актами є Одеська митниця Держмитслужби ()

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби України» та наказами Держмитслужби від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби як відокремлених підрозділів», від 27.10.2020 за № 480 «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби» реорганізовано Одеську митницю Держмитслужби.

В процесі реорганізації утворено відокремлений підрозділ Державної митної служби України Одеську митницю. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.12.2020 проведено державну реєстрацію Одеської митниці як відокремленого підрозділу юридичної особи - Державної митної служби України (ідентифікаційний код 44005631).

Згідно із пунктом 1 Положення про Одеську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 489, Одеська митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України як її відокремлений підрозділ.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Одеська митниця Держмитслужби () перебуває у стані припинення з 05.11.2020, номер запису 011072181.

Відповідно до Передавального акту від 28 грудня 2021 року та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» та внаслідок реорганізації правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків за цими актами є Державна митна служба України () в особі Одеської митниці.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно із частиною п`ятою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до статті 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно із частиною другою статті 107 Цивільного кодексу України в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 5 Закону України Про центральні органи виконавчої влади від 17.03.2011 № 3166-VI міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України. Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно із частиною восьмою статті 5 Закону України Про центральні органи виконавчої влади від 17.03.2011 № 3166-VI актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 (далі Порядок № 1074 від 20.10.2011).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1074 органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку № 1074 орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 1074 права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що мав місце перехід функцій і повноважень від Одеської митниці Державної фіскальної служби України до Одеської митниці Держмитслужби, а відтак заявник є правонаступником стягувача.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані ч. 1 ст. 52 ГПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 334 ГПК України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17).

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

У постанові від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17 Верховний Суд вказав, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Судовий наказу у даній справі було видано господарським судом 19.10.2016, строк пред`явлення якого становить 3 роки.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу IX «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необгрунтованості та не зобов`язує стягувана наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувана унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Статтею 329 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено право стягувана, у разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, на звернення із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

У постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14 вказано, що заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливе лише, якщо строк пред`явлення наказу до виконання не сплив, крім випадку одночасного звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання(аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 911/3217/15).

Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці заявлено про поновлення пропущеного строку з підстав неотримання нею оригіналу наказу від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16 після прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу від 04.02.2020.

Судом встановлено, що як вбачається з Автоматизованої системи виконавчого провадження, 13.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 04.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа від 19.10.2016 № 916/2285/16. Отже строк на пред`явлення наказу переривався у зв`язку з виконанням рішення у цій справі після прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу від 04.02.2020, однак на даний час сплив.

В матеріалах справи відсутні докази які б свідчили про отримання заявником або його правопопередником (стягувачем) постанови державного виконавця від 04.02.2020 № ВП 56416200 разом із виконавчим документом.

Отже заявник був позбавлений з об`єктивних причин звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку та видачу дубліката наказу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу та поновлення його, а також про видачу дублікату наказу, і заміну сторони у виконавчому документі (наказі) Господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16.

Керуючись статтями 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці від 11.04.2023 № 7.10-10/47 (вх. № 2-543/23 від 19.04.2023) задовольнити.

2. Замінити сторону у виконавчому документі (наказі) Господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВ-Трейд на користь Одеської митниці ДФС суми збитків в розмірі 59 702,82 грн. та суму збитків, пов`язану із витратами на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 грн. з Одеської митниці Державної фіскальної служби України на правонаступника Державну митну службу України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці.

3. Поновити пропущений з поважних причин строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВ-Трейд на користь Одеської митниці ДФС суму збитків у розмірі 59 702,82 грн. та суму збитків, пов`язану із витратами на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 грн.

4. Видати дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 19.10.2016 у справі № 916/2285/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю КВ-Трейд на користь Одеської митниці ДФС суму збитків у розмірі 59 702,82 грн. та суму збитків, пов`язану із витратами на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна у розмірі 70,00 грн.

Ухвала відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України набрала законної сили 22.05.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 26.05.2023.

Суддя Шаратов Юрій Анатолійович