ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/303/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Б.ФРУТ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Агро Трейд"

про стягнення заборгованості в розмірі 366 281,43 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Б.ФРУТ" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Агро Трейд" про стягнення заборгованості в розмірі 366 281,43 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.05.2023.

Ухвалою суду від 02.05.2023 розгляд справи відкладено на 23.05.2023.

У судове засідання 23.05.2023 позивач не з`явився, однак 15.05.2023 від представника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 23.05.2023 відповідач також не з`явився, до суду повернувся конверт з ухвалою суду у справі від 02.05.2023 з відміткою відділення зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Пунктом 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011, встановлено що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом зазначається, що у даній справі судом не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду справи, внаслідок чого вона може бути розглянута за наявними документами.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про час та місце розгляду скарги, передбачені ГПК України строки розгляду справи, беручи до уваги можливість ознайомлення з інформацією по справі на сторінці суду в мережі інтернет, з метою забезпечити право на розгляд справи впродовж розумного строку в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Т.Б.Фрут" (покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вуд Агро Трейд" (постачальник/відповідач) було укладено Договір поставки № К/2021/07 від 02.08.2021 (надалі - Договір 1, а.с. 6-8) та Договір поставки №К/2021/08 від 09.08.2021 (надалі - Договір 2, а.с. 9-11).

В порядку та на умовах, визначених цими Договорами, постачальник зобов`язався передати у власність покупцю певний товар, а саме тріску технологічну, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його вартість (п. 1.1 Договорів) .

У відповідності до п. 2.1. та п. 2.2. Договору 1 ціна товару, що постачається становить: 1300,00 грн з ПДВ за одну тонну за умови доставки товару на склад покупця за адресою: Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н., с. Солобківці. Загальна вартість цього Договору складається з сум усіх поставок товару, що були здійснені по даному договору та зазначені у рахунках на оплату і видаткових накладних, за якими покупець отримав товар від постачальника.

Також, п. 2.1. та п. 2.2. Договору 2 сторони погодили, що ціна товару, що постачається становить: 1300,00 грн з ПДВ за одну тонну за умови доставки товару на склад покупця за адресою: Львівська обл., м. Городок, вул. Артищівська, буд. 9, корпус 1. Загальна вартість цього Договору складається з сум усіх поставок товару, що були здійснені по даному договору та зазначені у рахунках на оплату і видаткових накладних, за якими покупець отримав товар від постачальника.

Покупець здійснює оплату за товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 14 календарних днів з моменту поставки товару. Покупець має право затримати оплату за поставлений товар щодо якого постачальником не надано оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків - фактур до моменту їх отримання. При цьому будь-яка відповідальність до покупця за порушення строків оплати не застосовується (п. 2.3. Договорів).

Поставка здійснюється постачальником на підставі замовлення, наданого покупцем, у якому зазначається асортимент, кількість та дата передачі товару. Прийняття та узгодження замовлення здійснюється через електронний, факсимільний чи телефонний зв`язок. Транспортні витрати, пов`язані з доставкою товару від постачальника до покупця оплачується постачальником (п. 3.1 Договорів).

Договори підписані повноважними представниками постачальника та покупця, а також скріплений відтисками печаток вказаних юридичних осіб.

На виконання умов договорів, в якості оплати за товар, ТОВ "Т.Б.Фрут" було перераховано на поточний рахунок відповідача кошти на загальну суму 1 839 803,89 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи (а.с. 12-17).

Проте, в порушення зазначених умов договорів відповідачем було поставлено лише частину товару вартістю 1 473 522,46 грн, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 18-55), докази поставки решти товару загальною сумою 366 281,43 грн в обумовлений сторонами строк в матеріалах справи відсутні.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою б/н від 22.12.2022 про поставку товару на суму 366 281,43 грн, яка залишилась без відповіді та задоволення (а.с. 57).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; крім того підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 193 Господарського Кодексу України (надалі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що між сторонами укладено два Договори поставки № К/2021/07 від 02.08.2021 та № К/2021/08 від 09.08.2021, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 664 ЦК України визначає, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Нормами ст. 689 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 526, 629 ЦК України, що кореспондується із п. 1 ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст.ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно зі ст. 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Суд встановив, що відповідач, відповідно до платіжних доручень, отримав від позивача оплату за товар загальною сумою 1 839 803,89 грн та не виконав взятих на себе зобов`язань за Договором поставки № К/2021/07 від 02.08.2021 та Договором поставки №К/2021/08 від 09.08.2021.

Матеріалами справи підтверджено, що жодних претензій чи заперечень, щодо неналежної чи невчасної оплати відповідач не пред`являв, доказів повної поставки товару відповідачем суду не подано.

Згідно зі ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене частиною другою статті 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару.

Суд встановив, що факт перерахування позивачем відповідачу попередньої оплати за товар в сумі 1 839 803,89 грн (100% вартості товару) підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученнями. Відповідач поставив товар загальною вартістю 1 473 522,46 грн. Доказів поставки відповідачем позивачу решти товару загальною сумою 366 281,43 грн., як і доказів повернення на вимогу позивача залишку від попередньої оплати в матеріалах справи відсутні.

Оскільки відповідач не виконав договірних зобов`язань щодо поставки товару у встановлений строк, суд вважає правомірною та обґрунтованою вимогу позивача про повернення частини суми попередньої оплати, що за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару, задовольняє позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 366 281,43 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 494, 23 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуд Агро Трейд" (34330, Рівненська обл., Володимирецький р-н., с. Воронки, вул. Київська, буд. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Б.Фрут" (81500, Львівська обл., м. Городок, вул. Артищівська, буд 9, корпус 1, ) заборгованість у розмірі 366 281 (триста шістдесят шість тисяч двісті вісімдесят одну) грн. 43 коп. та 5 494 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн. 23 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.05.2023

Суддя А.М.Горплюк