ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.2023м. СумиСправа № 920/274/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/274/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»

(вул. Реміснича, 35, м. Суми, 40004, ),

до відповідача: Комунального підприємства «Міськводоканал» Роменської міської

ради (вул. Пригородська, буд 187, м. Ромни, Сумська область,

42000, )

про стягнення 248726 грн. 81 коп.

1. Стислий виклад позицій сторін по справі.

1.1. 15.03.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 248726 грн 81 коп., з яких 160601 грн 16 коп пеня, 73933 грн 42 коп інфляційні втрати, 14192 грн 23 коп 3% річних, за неналежне виконання зобов`язань за Договором постачання електричної енергії споживачу № 151001549 від 23.06.2021; а також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач оплатив рахунки за активну електричну енергію за червень-грудень 2021 року, січень-лютий 2022 з порушенням строків, визначених договором, тому позивачем нараховано 160602 грн 16 коп. пені, 14192 грн 23 коп. 3% річних, 73933 грн 42 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

1.3. Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що у позивача відсутні підстави стягнення з відповідача пені, враховуючи встановлену законом заборону нарахування та стягнення пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину, додатково наголошує на тому, що ним вживалися усі можливі заходи для найшвидшого погашення заборгованості відповідно до умов договору, зокрема вказує, про те що він був ініціатором укладення договору реструтуризації заборгованості зі свого боку підписав наданий позивачем примірник договору про реструктуризацію заборгованості. Також, відповідач звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 232 Господарського кодексу України (нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано). Враховуючи зазначене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023, справу розподілено судді Заєць С.В.

2.2.Ухвалою суду від 21.03.2023 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначено спосіб усунення недоліків.

2.3. Ухвалою від 28.03.2023 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/274/23; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав позивачу та відповідачу строки для надання процесуальних документів (відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив).

2.3. За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

2.4. Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

2.5. 17.04.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № 131 від 10.04.2023 (вх. № 2309 від 17.04.2023), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у позивача відсутні підстави стягнення з відповідача пені, враховуючи встановлену законом заборону нарахування та стягнення пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину, додатково наголошує на тому, що ним вживалися усі можливі заходи для найшвидшого погашення заборгованості відповідно до умов договору, зокрема вказує, про те що він був ініціатором укладення договору реструктуризації заборгованості зі свого боку підписав наданий позивачем примірник договору про реструктуризацію заборгованості. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 232 Господарського кодексу України (нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано).

2.6. 26.04.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. № 14601 від 26.04.2023), в якій зазначає, що відповідач відповідно до КВЕД займається такими видами діяльності, як: забір, очищення та постачання води. Відповідно до Додатку № 1 до Договору - заяви приєднання постачання електричної енергії споживачу здійснюється на такі об`єкти: насосна станція, підвищувальна насосна станція, водяна свердловина, свердловина № 3 Каналізаційні насосні станції в т. ч. освітлення, очисні споруди, адміністративні та побутові будівлі, які безпосередньо пов`язані з веденням господарської діяльності та не можуть бути віднесені до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Отже, як зазначає позивач, відповідач згідно Договору отримує від ТОВ «Енера Суми» не житлово- комунальну послугу, а товар, необхідний для здійснення його господарської діяльності з метою отримання прибутку. Відповідно, до правовідносин ТОВ «Енера Суми» з відповідачем за Договором не застосовується пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ.

2.7. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

3.1. У зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії, на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) з 01.01.2019 забезпеченням споживачів електричною енергією займаються різні суб`єкти ринку електричної енергії, зокрема, оператори системи розподілу та електропостачальники, одним з яких є позивач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Суми», яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року № 429.

3.2. Пунктом 3.1.9 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Постанова) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила) передбачено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

3.3. Відповідно до частини другої пункту 3.2.5 Правил, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

3.4. 23.06.2021 між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» та відповідачем Комунальним підприємством «Міськводоканал» Роменської міської ради» укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 151001549 та відкрито для споживача особовий рахунок № НОМЕР_1 .

3.5. Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

3.6. Цей Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

3.7. Заява-приєднання до умов договору подана відповідачем 23.06.2021.

3.8. Відповідно до п.п. 5.1- 5.5. договору, ціна договору становить 4586 857 грн 72 коп, крім того ПДВ 917371 грн 54 коп., разом з ПДВ 5504229 грн 26 коп. Ціна за одиницю Товару складає 1,986667 грн, крім того ПДВ 0,397333 грн., разом з ПДВ 2,384 грн. Ціна товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього Договору. Ціна Товару та цього Договору не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, технічного обслуговування, комерційного обліку, тощо. Вказані послуги оплачуються Споживачем самостійно. Ціна цього Договору та ціна за одиницю Товару може змінюватись у випадках, передбачених частиною 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» з урахуванням особливостей визначених цим Договором.

3.9. Відповідно до п. 5.8 договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

3.10. Пунктом 5.9. Договору передбачено, що по закінченні розрахункового періоду Постачальник зобов`язаний надати для підписання Споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 (п`яти) робочих днів або дати вмотивовану відмову від підписання такого акту у цей же строк.

3.11. Оплата електричної енергії за розрахунковий період здійснюється Споживачем за Фактично відпущену електричну енергію до 15 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі акту прийому-передачі електричної енергії підписаного сторонами. Датою виконання зобов`язань Споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування Споживачем на банківський рахунок Постачальника грошових коштів (п. 5.10. Договору).

3.12. Виставлений Постачальником рахунок на оплату має містити чітку інформацію про суму платежу, розрахунковий період, інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних вебсайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки, а також іншу інформацію що передбачена чинним законодавством України, в тому числі інформацію про захист прав споживачів.

3.13. У випадку несвоєчасного виставлення Постачальником рахунка на оплату, або наявності в ньому розбіжностей між підписаним Сторонами Актом приймання-передачі електричної енергії, Споживач має право повернути такий рахунок без оплати, при цьому відповідальність передбачена п. 9.2 Договору до Споживача не застосовується. В такому випадку Споживач зобов`язань здійснити оплату за спожиту електричну енергію протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання виправленого рахунку на оплату, але в будь-якому випадку не раніше строків проведення оплати визначених п. 5.10. Договору.

3.14. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

3.15. Відповідно до частини першої ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

3.16. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (частина шоста 276 ГК України).

3.17. Частиною сьомою статті 276 Господарського кодексу України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

3.18. Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3.19. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

3.20. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

3.21. Суд установив, що протягом червня-грудня 2021 року, січень-лютий 2022 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію, що підтверджується наявними в матеріалах справи, підписаними сторонами без заперечень та скріпленими печатками сторін рахунками (а.с. 25-29).

3.22. Відповідач розрахувався за електричну енергію з порушенням строків, які встановлені договором, що підтверджується виписками по особовому рахунку (а.с. 30-69).

3.23. З метою погашення заборгованості за Договором сторонами було укладено угоду про реструктуризацію боргу Договір № 151001549/0510/2 від 05.10.2021, яким затверджено графік погашення заборгованості в сумі 972426 грн 99 коп за розрахунковий період липень-серпень 2021 року (а.с. 19).

3.24. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

3.25. Оскільки вказані обставини визнаються сторонами, то вони є такими, що встановлені судом.

3.26. Відповідач не спростував доводів позивача належними та допустимим доказами, тому факт оплати відповідачем за електричну енергію за червень-грудень 2021, січень лютий 2022 року по договору з простроченням платежу є таким, що встановлений судом.

3.27. Відповідно до пп. 9.1, 9.2. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. За прострочення строків оплати Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

3.28. Враховуючи порушення відповідачем строків, визначених договором та угодою про реструктуризацію боргу, позивачем нараховано 160601 грн 16 коп. пені, 14192 грн 23 коп. 3% річних, 73933 грн 42 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

Щодо стягнення пені.

3.29. Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

3.30. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

3.31. Згідно ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

3.32. Відповідно до розрахунку позивача, за несвоєчасну оплату послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі 160601 грн 16 коп.

3.33. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

3.34. Відповідно до пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-IX, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

3.35. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

3.36. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

3.37. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу електричної енергії.

3.38. З огляду на приписи Закону України «Про житлово-комунальні послуги», враховуючи, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач забезпечує відповідача електричною енергією для забезпечення потреб електроустановок споживача, суд дійшов висновку, що положення пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-IX поширюються на взаємовідносини сторін за договором, оскільки послуга з постачання електричної енергії, яку позивач надає відповідачу, є житлово-комунальною послугою.

3.39. За цих обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 160601 грн 16 коп, враховуючи встановлену законом заборону нарахування та стягнення пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину.

Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань.

3.40. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3.41. Згідно наданого позивачем розрахунку, за прострочення оплати за електричну енергію по договору, відповідачу нараховані 14192 грн 23 коп. 3% річних, 73933 грн 42 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

3.42. Відповідач контррозрахунку здійснених позивачем нарахувань 3% річних чи інфляційних втрат суду не надав.

3.43. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу передбачено нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 73933 грн 42 коп. та 3% річних в сумі 14192 грн 23 коп.

4. Розподіл судових витрат між сторонам.

4.1. Відповідно до статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

4.2. Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно на відповідача покладається судовий збір у розмірі 1320 грн 73 коп.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Міськводоканал» Роменської міської ради» (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Пригородська, буд. 187, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (40004, Сумська область, м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35, ) 73933 грн 42 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 14192 грн 23 коп. 3% річних, 1320 грн 73 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 31.05.2023.

Суддя С.В. Заєць