ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023м. ХарківСправа № 922/1073/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Підприємства об`єднання громадян "Інватех" (36007, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Ковпака, будинок 17Д, )
до Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства (61052, Харківська обл., місто Харків, вул.Велика Панасівська, будинок 112, Код )
про стягнення 818631,59 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Підприємство об`єднання громадян "Інватех" (м. Полтава) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства з позовом про стягнення заборгованості за договором поставки 04-03/13 від 04.03.2013 в сумі 818631,59 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 23.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

13.04.23 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позовні вимоги та просив суд проводити засідання без участі їх представника.

15.05.2023 від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без участі їх представників, вважає за можливе їх задовольнити у зв`язку з тим, що направлення уповноваженого представника в засідання є правом сторони, а також у зв`язку з тим, що участь представників в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась.

Представник позивача 18.05.2023 в підготовче засідання не з`явився.

Представник відповідача 18.05.2023 в підготовче засідання не з`явився.

У відповідності до ч.3 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши заяву представника відповідача про визнання позовних вимог, суд визнає її такою, що не суперечить інтересам сторін та чинному законодавству, у зв`язку з чим вважає її законною, тому приймає і задовольняє її, та приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення по справі на стадії підготовчого провадження.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

04 березня 2013 року між ПОГ "Інватех", як продавцем, та Харківським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством, як покупцем, укладено договір № 4-03/13.

За умовами п.1.1. договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві товарно-матеріальні цінності (надалі товар), а покупець у відповідності з асортиментом та в кількості, зазначених у видаткових накладних та специфікаціях продавця, які є невід`ємною частиною цього договору, оплатити та прийняти товар.

Відповідно до п.5.2.договору, постачання товару здійснюється за домовленістю сторін зазначеними партіями та оформляється окремими накладними у рамках цього договору. На кожну партію товару, згідно заявки покупцю виставляється рахунок.

Пунктом 5.3. договору визначено, що датою поставки товару є дата отримання покупцем товару, що підтверджується підписаною видатковою накладною на такий товар.

Протягом 2022-2023 років сторони виконували взаємні обов`язки за даним договором, чим підтверджували його чинність.

Відповідно до п.3.1. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 03.01.2022, оплата товару, поставка якого здійснюється за цим договором, проводиться покупцем у вигляді безготівкових платежів, у національній валюті України протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару, що підтверджується видатковою накладною. У разі порушення покупцем даного строку оплати, заборгованість вважатиметься простроченою.

Сальдо заборгованості відповідача, ним же погоджене в Акті звірки взаємних розрахунків на початок 2022 склало - 54029,25 грн, дана сума заборгованості відповідачем повністю погашена.

Протягом часу з січня - лютого 2022 покупцю був поставлений товар на суму 558346,91 грн. який повністю оплачений, спірні правовідносин сторін в даній частині виконання сторонами умов договору відсутні.

Відповідно до бухгалтерських розрахунків між сторонами, проведені покупцем оплати були враховані для погашення заборгованості у порядку хронології її виникнення від найпершої - сальдо на початок 2022року до погашення заборгованості по найпершим поставкам.

Протягом часу з червня 2022р. до січня 2023р. постачальником був поставлений, а покупцем отриманий товар на загальну суму 818631,59 грн., який до даного часу є неоплаченим, що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків (додано позивачем до позовної заяви).

Позивач стверджує, що на даний час залишаються неоплаченими поставки товару за наступними видатковими накладними:

Згідно з видатковою накладною № 45 від 26.01.2022р. поставлено товар на суму 190351,00 грн (останнім днем розрахунку є 26.02.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 389 від 16.06.2022р. поставлено товар на суму 66746,32 грн. (останнім днем розрахунку є 16.07.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 388 від 16.06.2022р. поставлено товар на суму 42460,00 грн. (останнім днем розрахунку є 16.07.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 433 від 29.06.2022р. поставлено товар на суму 105288,00 грн (останнім днем розрахунку є 29.07.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 434 від 29.06.2022р. поставлено товар на суму 5625,00 грн (останнім днем розрахунку є 29.07.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 435 від 29.06.2022р. поставлено товар на суму 69407,00 грн (останнім днем розрахунку є 29.07.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 585 від 12.08.2022р. поставлено товар на суму 25268,00 грн (останнім днем розрахунку є 12.09.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 480 від 13.07.2022р. поставлено товар на суму 16018,00 грн (останнім днем розрахунку є 13.08.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 635 від 23.08.2022р. поставлено товар на суму 39516,00 грн (останнім днем розрахунку є 23.09.2022р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 636 від 23.08.2022р. поставлено товар на суму 96856,00 грн (останнім днем розрахунку є 23.09.2022р. - 30 день з далі підписання видаткової накладної);

Згідно з видатковою накладною № 20 від 25.01.2023р. поставлено товар на суму 38344,98 грн (останнім днем розрахунку є 25.02.2023р. - 30 день з дати підписання видаткової накладної).

04.03.2023 відповідачу було вручено вимогу про необхідність оплати боргу за отриманий товар, під підпис уповноваженої особи, проте оплата отриманого товару відповідачем в порушення умов договору до даного часу не проведена.

Сума заборгованості визнана відповідачем, що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків складеним за період січень 2022р. по лютий 2023р., підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками. За даним Актом звірки відповідач визнає навіть більшу суму - 904267,59 грн. зазначаючи розбіжність в 85636,00 грн., яка не відображається в їхньому бухгалтерському обліку за накладною № 115 від 03.10.2018р., проте вимоги щодо суми 85636,00 грн у позивача відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до суду та викладеним обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач визнав суму заявленого боргу на стадії підготовчого провадження, втім, не сплатив заборгованість в сумі 818631,59 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач визнав суму боргу в розмірі 818631,59 грн, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 818631,59 грн заборгованості, законні, правомірні та обґрунтовані, такі, що визнані відповідачем у повному обсязі, тому підлягають задоволенню на стадії підготовчого провадження у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд покладає на відповідача 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Інші 50 % судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 598, 599, 612, 629, 655, 692, 712 ЦК України; ст.ст. 174, 179, 193 ГК України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 129, 130, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства (61052, Харківська обл., місто Харків, вул. Велика Панасівська, будинок 112, Код ) на користь Підприємства об`єднання громадян "Інватех" (36007, місто Полтава, вулиця Ковпака, будинок 17Д, ) заборгованість у сумі 818631,59 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 6139,74 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Підприємству об`єднання громадян "Інватех" (36007, місто Полтава, вулиця Ковпака, будинок 17Д, ) з Державного бюджету 6139,74 грн. судового збору, сплаченого до господарського суду Харківської області згідно платіжного доручення № 11132 від "17" березня 2023 р., відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "26" травня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко