ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 травня 2023 року Справа № 915/1261/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Кредо, вул. Лягіна, 8, м. Миколаїв, 54001, ,

ініціюючий кредитор: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю К-Термінал, 55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Івана Гонти, 5/3,

кредитор: Головне управління ДПС у Миколаївській області, 54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6,

кредитор: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

ліквідатор: арбітражний керуючий Максимов Андрій Анатолійович (свідоцтво № 394 від 26.02.2013, адреса для листування: 01030, м. Київ, а/с № 85),

представники сторін у судове засідання не з`явились,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/2161/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Кредо.

Постановою суду від 14.04.2021 ліквідатором ТОВ ВКП Кредо () призначено арбітражного керуючого Максимова Андрія Анатолійовича (свідоцтво № 394 від 26.02.2013).

Ухвалою суду 29.10.2021 судове засідання у справі для розгляду звіту ліквідатора про ліквідаційну процедуру призначено на 15 грудня 2021 року о 10:30 год.

15.12.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання у справі № 915/1261/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Кредо на 25.01.2022 року о 10:00 год.

24.01.2022 арбітражним керуючим Максимовим А.А. подано до суду клопотання від 21.01.2022 про відкладення розгляду справи та продовження строку для подання звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

25.01.2022 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Ухвалою суду від 31.01.2022 судове засідання у справі призначено на 02 березня 2022 року о 10:20 год., зобов`язано ліквідатора Максимова А.А. не пізніше ніж за три дні до дати судового засідання надати суду: звіт про ліквідаційну процедуру у відповідності до вимог ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства.

Судове засідання для розгляду справи, призначене на 02 березня 2022 року о 10:20 год, не відбулося у зв`язку з обставинами, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України.

24.02.2022 розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого щоразу подовжувався відповідними Указами Президента України та в останнє подовжено до 20.05.2023 включно.

Відповідно до положень статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Рішенням Ради Суддів України від 24.02.2022 №9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного Рішення, зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Відповідно до положень частини 7 статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, враховуючи, зокрема, неможливість Господарським судом Миколаївської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 №12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

29.03.2022 відбувся ракетний обстріл будівлі Миколаївської обласної державної адміністрації, внаслідок якого відбулося руйнування центральної секції будівлі з 9 по 1 поверхи. На 8, 9 поверхах вказаної будівлі знаходився Господарський суд Миколаївської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 з 26 липня 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області. Судом вживаються заходи до пошуку та відновлення господарських справ.

Ухвалою суду від 27.02.2023 судове засідання у справі призначено на 24 березня 2023 року о 11:00.

16.02.2023 до господарського суду через систему Електронний суд надійшла заява Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання грошових вимог до боржника на суму 1064719,94 грн, з яких: податкова заборгованість 978286,94 грн (основний платіж 671148,62 грн, штрафні санкції 73025,47 грн, пеня 234112,85 грн), заборгованість по ЄСВ в сумі 81065,00 грн (основний платіж 61811,31 грн, штрафні санкції 1536,99 грн, пеня 17716,79 грн) та витрати по сплаті судового збору в сумі 5384,00 грн.

Ухвалою від 27.02.2023 суд постановив: прийняти до розгляду заяву кредитора, судове засідання для розгляду заяви кредитора призначити на 24 березня 2023 року о 11:00 год., зобов`язати ліквідатора не пізніше 15.03.2023 надати суду письмове повідомлення та письмовий звіт про надіслання кредитору повідомлення про результати розгляду грошових вимог та його отримання кредитором разом з копією повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредитору.

23.03.2023 ліквідатором подано суду:

1) клопотання від 22.03.2023, яким останній просить суд: залучити додані до клопотання документи та врахувати їх при розгляді заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання грошових вимог до банкрута; відкласти подання ліквідатором звіту про ліквідаційну процедуру та ліквідаційного балансу; відмовити Головному управлінню ДПС у Миколаївській області у задоволені заяви від 16.02.2023 про визнання грошових вимог до банкрута;

2) звіт від 21.03.2023 про надіслання кредитору повідомлення про результати розгляду грошових вимог;

3) повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредитора;

4) заяву про застосування строків позовної давності до грошових вимог Головного управління ДПС у Миколаївській області та відмову у задоволені заяви кредитора від 16.02.2023 про визнання грошових вимог до банкрута.

24.03.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області подано до господарського суду клопотання у відповідь на повідомлення ліквідатора про результати розгляду вимог кредитора.

Представник кредитора вважає аргументи ліквідатора безпідставними та просить суд визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області у повному обсязі.

Судове засідання у справі № 915/1261/16, призначене на 24 березня 2023 року об 11:00, не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відрядженні.

Ухвалою суду від 03.04.2023 судове засідання у справі призначено на 26 квітня 2023 року о 11:00 год.

Судове засідання у справі № 915/1261/16, призначене на 26 квітня 2023 року об 11:00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відрядженні.

Ухвалою суду від 01.05.2023 судове засідання у справі призначено на 24 травня 2023 року об 11:00 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Учасники справи правом участі у судовому засіданні не скористались, їх явка у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

22.05.2023 ліквідатором подано до господарського суду клопотання про розгляд заяви кредитора до боржника без участі ліквідатора.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заявлені грошові вимоги, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 14.04.2021 у справі №915/1261/16 Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче-комерційне підприємство «КРЕДО» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Максимова А.А. ТОВ ВКП «КРЕДО».

Відповідне повідомлення оприлюднено на сайті судової влади України 16.04.2021 №66280.

Заявою від 16.02.2023 Головне управління ДПС у Миколаївській області просить суд визнати грошові вимоги до боржника на суму 1064719,94 грн, з яких: податкова заборгованість 978286,94 грн (основний платіж 671148,62 грн, штрафні санкції 73025,47 грн, пеня 234112,85 грн), заборгованість по ЄСВ в сумі 81065,00 грн (основний платіж 61811,31 грн, штрафні санкції 1536,99 грн, пеня 17716,79 грн) та витрати по сплаті судового збору в сумі 5384,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

При розгляді заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області судом враховано наступне.

Головне управління ДПС у Миколаївській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику України, відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» є органом державної влади.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Контролюючі органи, згідно із пп. 19-1.1.2. п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче-комерційне підприємство «КРЕДО» є платником податків і зборів та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.3, 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України) на боржника, як на платника податків, покладено обов`язки подавати до державних податкових органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в розмірах та у встановлені законами строки.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі по тексту Закон) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Частиною 10 статті 25 Закону передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (частина 13 статті 25 Закону).

Підстави нарахування штрафних санкцій по Єдиному внеску визначено частиною 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Податкові зобов`язання, самостійно визначені платником податків, не підлягають оскарженню згідно із п. 56.11 ст. 56 ПК України.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Пунктом 287.3. статті 287 ПК України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п.288.7 ст.288 ПК України).

Податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості (пп.266.7.1. п.266.7 ст.266 ПК України).

Відповідно до пп.266.7.5. п.266.7 ст. 266 ПК України, платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Строки сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки визначені в пп.266.10.1 п.266.10 ст. 266 ПК України.

Так, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації. Законодавчі підстави нарахування пені по податкам та зборам.

Згідно із пунктом 129.1. статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: 129.1.1. при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом; 129.1.2. при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); 129.1.3. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання. 129.1.4. при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/ або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; 129.1.5. у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

Відповідно до підпункту 129.3.3 пункту 129.3 статті 129 ПК України, нарахування пені закінчується з дня запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Згідно пункту 129.4 статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Пунктом 129.5. ст. 129 ПК України встановлено, що зазначені в п.п. 129.4 розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

З матеріалів заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області вбачається, що боржник має непогашену податкову заборгованість/недоїмку у сумі 1059351,94 грн, з них: податкова заборгованість 978 286,94 грн., (основний платіж 671 148.62 грн, штрафні санкції 73 025,47 грн, пеня 234 112,85 грн), заборгованість по ЄСВ 81 065,00 грн (основний платіж 61 811,31 грн, штрафні санкції 1 536,99 грн, пеня 17 716,79 грн), яка підтверджується доданими до заяви податковими деклараціями (звітами/розрахунками), зобов`язань/штрафів, визначених контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях (рішеннях) прийнятих за результатами перевірок, а також нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

У своїх запереченнях ліквідатор посилається на те, що контролюючим органом, заяву про визнання кредиторських вимог до боржника подано із порушенням строків позовної давності, просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволені позовних вимог.

Щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з абзацом одинадцятим пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України на період 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено, що з 19.12.2020 до 30.04.2023 на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Поряд з цим, пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022, зупинено дію пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України на період дії воєнного, надзвичайного стану.

При цьому вищенаведеним Законом України внесено зміни до статті 102 ПК України шляхом доповнення її пунктом 102.9 такого змісту: « 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 20.02.2023 строком на 90 діб. Тобто воєнний стан в Україні діє з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по 05 години 30 хвилин 23.05.2023.

З вищенаведеного витікає, що з 18.03.2020 строки давності, передбачені статтею 102 ПК України, були зупинені.

Відтак строки на стягнення податкового боргу з боржника строк сплати якої 20.03.2017 - не закінчилися.

Заявлені кредиторські вимоги, окрім податкової заборгованості містять й заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ).

Відповідно до частини 16 статті 25 Закону, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Крім того, у своїх запереченнях ліквідатор посилається на те, що додані до заяви докази сплати судового збору викликають сумнів.

За результатами перевірки, судом встановлено, що судовий збір, сплачений кредитором платіжними дорученнями №3311 від 30.12.2021, №3312 від 30.12.2021 та №422 від 19.04.2021, зарахований до Державного бюджету.

Черговість задоволення вимог кредиторів визначена статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, у першу чергу задовольняються :

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Таким чином, на підставі наведених вище норм законодавства, з урахуванням заяви ліквідатора про застосування строків позовної давності, суд вважає необхідним визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області у розмірі 1035518,76 грн, з яких:

- 5368,00 грн витрати по сплаті судового збору перша черга;

- 641947,35 грн податковий борг третя черга;

- 61811,31 грн заборгованість зі сплати єдиного внеску - третя черга;

- 326392,10 грн штрафні санкції та пеня - шоста черга.

До вимог кредитора до боржника в частині орендної плати, строк оплати якої настав до 20.03.2017 в сумі 29201,27 грн. слід застосувати строки позовної давності та відхилити зазначені вимоги.

Керуючись ст. 45-47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області до банкрута у розмірі 1035518,76 грн, з яких:

- 5368,00 грн витрати по сплаті судового збору перша черга;

- 641947,35 грн податковий борг третя черга;

- 61811,31 грн заборгованість зі сплати єдиного внеску - третя черга;

- 326392,10 грн штрафні санкції та пеня - шоста черга.

2. Відхилити грошові вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області до банкрута в сумі 29201,27 грн.

3. Зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство Кредо арбітражного керуючого Максимова А.А. включити до реєстру вимог кредиторів банкрута визнані судом вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області.

4. Ухвалу направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

6. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 29.05.2023

Суддя В.О.Ржепецький