ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/23821/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Денисевича А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2022 (Бестаченко О.Л., Поліщук Г.Б., Тимошевська В.В.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2023 (Верхогляд Т.А., Вечірко І.О., Парусніков Ю.Б.) у справі №910/23821/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровський ЛТД", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "МПК "Сарко" про стягнення 659 123 249,15 грн

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни (далі - Позивач) звернулося в Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровський ЛТД" (далі - Відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "МПК "Сарко" (далі - Третя особа) про стягнення 659 123 249,15 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем порушено умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2015 позовну заяву з доданими до неї документами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень, ухвалених судом першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2022, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2023, позов залишено без розгляду на підставі пункта 4 частини першої статті 226 ГПК України.

5. Ухвала суду першої інстанції, з якою погодився апеляційний господарський суд, мотивована тим, що Позивач, який обізнаний із розглядом справи та повідомлений про дату, час і місце засідань суду, без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, та представник у судове засідання на вимогу суду не з`явився.

Короткий зміст вимог касаційної скарги Позивача

6. Позивач подав касаційну скаргу на ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій, в якій просить їх скасувати, а справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи Позивача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

7. Судами попередніх інстанцій прийнято оскаржувані судові рішення без урахування висновку щодо застосування частини четвертої статті 202, пункта 4 частини першої статті 226 ГПК України у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом у справі №910/16978/19. Зокрема, судами не враховано, що інформація щодо закриття кримінального провадження або завершення досудового розслідування у Фонду відсутня, інші документи направлялися раніше до суду, але суди про зазначене не вказали.

8. Судом апеляційної інстанції неправильно застосовано частини першу, другу, четверту статті 269 ГПК України та підпункт "в" пункту 3 частини першої статті 282 ГПК України.

Позиція інших учасників справи у відзиві на касаційну скаргу

9. Відповідач та Третя особа відзиви на касаційну скаргу не надали, що у відповідності до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень у даній справі у касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

10. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою від 22.10.2015 витребувано від Позивача належним чином засвідчену копію кредитного договору № 47-2013 від 05.03.2013 та договорів про внесення змін до нього, оскільки копії, додані до матеріалів справи не піддаються читанню (оригінали для огляду в судовому засіданні); докази передачі Відповідачу документів, що засвідчують обов`язки, що передані згідно умов договору про внесення змін №5 від 04.10.2013 до кредитного договору № 47-2013 від 05.03.2013; оригінал кредитного договору №47-2013 від 05.03.2013 з усіма додатками; оригінали платіжних документів (меморіальних ордерів), які підтверджують перерахування Банком коштів Відповідача; оригінали заявок про перерахування коштів; оригінали роздруківок про проведення S.W.I.F.T. платежу; у разі не подання витребуваних доказів письмові пояснення причин їх не подання.

22.10.2015 до суду першої інстанції надійшло клопотання Позивача про залучення доказів, а саме, копії кредитного договору № 47-2013 від 05.03.2013 з додатками.

Листом №11/1-43434 від 04.11.2015 Банк повідомив, що оригінал кредитного договору №47-2013 від 05.03.2013, оригінали договорів про зміни до кредитного договору, інші документи кредитної справи передані ГУ Служби безпеки України у м.Києві та Київської області на виконання вимог, зазначених у листі №51/12-061/02 від 17.11.2014; вимоги суду щодо надання доказів передачі Відповідачу документів, що засвідчують обов`язки, що передані згідно умов договору про внесення змін №5 від 04.10.2013 до кредитного договору №47-2013 від 05.03.2013, не має можливості виконати, оскільки такі документи можуть надати тільки Відповідач або Третя особа; вимоги суду щодо надання оригіналів роздруківок про проведення S.W.I.F.T. платежу, то такі платежі не проводилися, оскільки умовами договору не передбачено проведення таких платежів.

10.1. У зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів, ухвалою від 26.11.2015 витребувано у Позивача пояснення щодо складу грошових зобов`язань та щодо заявленої до стягнення суми заборгованості. При цьому, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали зазначив, що Позивач на виконання вимог ухвали (від 22.10.2015) надав витребувані у справі докази.

10.2. В подальшому, ухвалою від 03.02.2016 зупинено провадження у справі №910/23821/15 до вирішення та набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/742/16. Ухвалою від 24.01.2022 провадження у справі №910/23821/15 поновлено.

10.3. Ухвалою від 16.06.2022 повторно витребувано у Позивача оригінал кредитного договору №47-2013 від 05.03.2013, оригінали договорів про зміни до кредитного договору та інших документів кредитної справи; зобов`язано надати відомості щодо результатів розслідування кримінального провадження, зазначеного в листі №51/12-061/02 від 17.11.2014 ГУ Служби безпеки України у м. Києві та Київської області, надати пояснення щодо результатів відкритих торгів (аукціону) щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №47-2013 від 05.03.2013 та докази на підтвердження пояснень. Відкладено підготовче засідання до 07.07.2022 та визнано явку Позивача у підготовче засідання обов`язковою.

При цьому, з мотивувальної частини ухвали вбачається, що відповідно до наявного у матеріалах справи листа Служби безпеки України у м. Києві та Київської області №51/12-061/02 від 17.11.2014, слідчим відділом ГУ Служби безпеки України у м. Києві та Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від №0000061, за ознаками кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 та ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, що стало підставою для витребування від Позивача відповідних документів.

10.4. Ухвалою від 07.07.2022 (втретє, як зазначив суд першої інстанції) витребувано від Позивача оригінал кредитного договору №47-2013 від 05.03.2013, оригінали договорів про зміни до кредитного договору та інших документів кредитної справи, відомості щодо результатів розслідування кримінального провадження, зазначеного в листі №51/12-061/02 від 17.11.2014 ГУ Служби безпеки України у м. Києві та Київської області, пояснення щодо результатів відкритих торгів (аукціону) щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №47-2013 від 05.03.2013 та докази на підтвердження пояснень. Явка Позивача у судове засідання визнана обов`язковою.

Суди попередніх інстанцій також встановили, що Позивач листом №112-60-144/22 від 07.07.2022 повідомив про неможливість надати витребувані судом докази, оскільки відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3229 від 20.12.2019 "Про затвердження умов продажу активів Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 06.02.2020 проведено аукціон з продажу активів Банку, серед яких право вимоги за кредитним договором №47-2013 від 05.03.2013. Позивач надав пояснення щодо торгів, за результатами якого 28.02.2020 укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги з ТОВ "ФК "Авістар", а також надав пояснення щодо відсутності у Фонду всіх первинних документів, зокрема і щодо кредитного портфелю ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк". Також Позивач повідомив, що інформація щодо закриття кримінального провадження №0000061 або завершення досудового розслідування у Фонду відсутня.

10.5. На підставі наведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про виконання Позивачем ухвали від 16.06.2022 не в повному обсязі та не належним чином, а саме, в частині подання витребуваних доказів.

10.6. Крім того, суди зазначили, що в судові засідання 16.06.2022, 07.07.2022, 04.08.2022 Позивач представника не направив, про причини нез`явлення не повідомив, тоді, як явка представника Позивача була визнана обов`язковою.

10.7. Оскільки Позивач, який обізнаний із розглядом справи та повідомлений про дату, час і місце засідань суду, без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору та не направив у судові засідання 16.06.2022, 07.07.2022, 04.08.2022 свого представника, тому на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, залишив позов без розгляду.

11. Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

12. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права, а саме приписами ГПК України.

Згідно з частиною першою статті 181 ГПК України для виконання завдань підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання з повідомленням учасників справи.

Відповідно до положень статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Статтями 13, 74 ГПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України також передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За змістом частин першої, четвертої статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

13. Водночас, як зазначалося вище, ухвалами суду першої інстанції від 16.06.2022, 07.07.2022 (пункти 10.3, 10.4 постанови) від Позивача витребувано оригінал кредитного договору №47-2013 від 05.03.2013, оригінали договорів про зміни до кредитного договору та інших документів кредитної справи, відомості щодо результатів розслідування кримінального провадження, зазначеного в листі №51/12-061/02 від 17.11.2014 ГУ Служби безпеки України у м. Києві та Київської області, пояснення щодо результатів відкритих торгів (аукціону) щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №47-2013 від 05.03.2013 та докази на підтвердження пояснень. Водночас, з тексту ухвал не вбачається зазначення підстав для існування необхідності у витребуванні судом вказаних доказів, тобто, звернення учасника (учасників) справи з відповідним клопотанням про витребування судом доказів. При цьому, в матеріалах справи відсутні письмові клопотання учасників справи про витребування судом доказів. Отже, витребування та збирання судом доказів, що стосуються предмета спору за відсутності відповідного клопотання учасника (учасників) справи є порушенням частини четвертої статті 74 ГПК України.

14. Здійснюючи апеляційний перегляд ухвали від 04.08.2022, суд апеляційної інстанції не дотримався приписів статті 269 ГПК України та не перевірив дотримання судом першої інстанції норм процесуального права (статті 74, 81 ГПК України) щодо повноважень та підстав суду першої інстанції на витребування доказів.

15. Пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України перебачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

16. Надаючи висновок щодо правильного застосування пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, Верховний Суд (постанови від 18.03.2021 у справі №911/802/20, від 12.09.2019 у справі №910/498/18, від 23.06.2021 у справі №917/531/19) зазначав, що залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у зазначеному випадку йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

16.1. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наведені вище положення процесуального закону пов`язують можливість залишення судом позову без розгляду навіть не з ухиленням позивача від виконання будь-якої ухвали суду про витребування доказів, а лише з неподанням позивачем витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, тобто таких, що мають істотне значення і унеможливлюють розгляд справи за наявними в ній доказами.

Тобто, господарський суд має з`ясувати також і те, яким чином не подання позивачем витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності витребуваних документів.

17. Водночас, відсутні підстави вважати, що господарський суд першої інстанції витребовував у Позивача докази, які він вважав необхідними для вирішення спору по суті, оскільки зі змісту ухвал від 16.06.2022, 07.07.2022 не вбачається, що суд першої інстанції обґрунтував необхідність надання Позивачем витребуваних зазначеними ухвалами доказів з підстав неможливості розгляду справи за наявними в ній матеріалами з урахуванням того, що Позивачем на виконання ухвал суду першої інстанції від 06.10.2015 та 22.10.2015 до справи 22.10.2015 та 09.11.2015 були надані документи, а також відповідні пояснення, які суд витребовував вказаними ухвалами, про що в ухвалі від 26.11.2015 судом було зазначено ("…Позивач на виконання вимог ухвали суду надав витребувані докази по справі…").

17.1. Суд апеляційної інстанції не досліджував, яким чином неподання Позивачем витребуваних судом першої інстанції доказів зумовлює залишення заявленого позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, чи не був суд першої інстанції позбавлений можливості розглянути і вирішити спір по суті на підставі наявних у справі доказів.

18. Верховний Суд зазначає, що судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення, і лише у випадку обґрунтованої неможливості розгляду справи за недостатністю доказів, які були витребувані та є необхідними, суд може залишити позов без розгляду.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (частина перша статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду, а також що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечено можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

19. Суд апеляційної інстанції не перевірив чи суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, ухилився від розгляду позову по суті, та чи позбавив Позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту, з урахуванням того, що, як зазначалося вище, Позивачем на виконання ухвал суду першої інстанції від 06.10.2015 та 22.10.2015 до справи 22.10.2015 та 09.11.2015 були надані документи та відповідні пояснення, які суд першої інстанції витребовував вказаними ухвалами, а також з урахуванням листа Позивача №112-60-144/22 від 07.07.2022.

20. Що стосується посилання судів попередніх інстанцій на те, що представник Позивач не з`явився у засідання суду першої інстанції 16.06.2022, 07.07.2022, 04.08.2022, тоді, як його явка була визнана обов`язковою, що, додатково, є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, колегія суддів зазначає, що судам слід було встановити, чи перешкоджає нез`явлення представника Позивача розгляду справи, тобто, можливість вирішення спору за відсутності представника Позивача, проте зазначеного здійснено не було.

21. З огляду на наведене, доводи касаційної скарги, викладені в пунктах 7, 8 постанови, є обґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

За змістом пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

23. З урахуванням наведеного касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувані ухвала та постанова судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню, а справа - передачі на розгляд суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

24. Оскільки у даному випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а передає справу на розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2023 у справі №910/23821/15 скасувати, а справу передати на розгляд суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Суховий

Судді І. Берднік

В. Зуєв