про стягнення 296 561,83 грн,
про стягнення 133 948,93 грн,
За участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом: Питель М.В.
від відповідача за первісним позовом: не з`явився
До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ" про стягнення заборгованості за договором № ПД-62 від 29.11.2019 у розмірі 296 561,83 грн, з яких 204 837,56 грн основного боргу, 37 483,59 грн інфляційних втрат, 4 100,18 грн трьох відсотків річних та 50 140,59 грн пені.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.12.2022 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено процесуальні строки для подання пояснень по суті спору.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 відкладено підготовче засідання на 15.03.2023.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2023.
У судовому засіданні 19.04.2023 судом на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошено перерву на 17.05.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" заборгованість у розмірі 193 301 грн 56 коп., пеню у розмірі 35 500,83 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 37 483,50 грн, 3% річних у розмірі 4 100,18 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 055,80 грн, у решті первісних позовних вимог відмовлено; у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ" відмовлено повністю.

23.05.2023 до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/13572/22, в якій останній просить суд стягнути судові витрати на професійну правничу адвоката у розмірі 16 800,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/13572/22 призначено на 31.05.2023.

25.05.2023 на електронну адресу суду відповідачем подано відзив на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/13572/22.

У судовому засіданні 31.05.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13572/22 підтримав, просив її задовольнити.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13572/22, суд дійшов висновку про його часткове задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивач у позовній заяві вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції складає 16 800, 00 грн.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до поданого клопотання про розподіл судових витрат позивачем зазначено про розмір фактично понесених витрат на правничу допомогу становить 16 800,00 грн, які він просить покласти на відповідача.

На підтвердження понесених ним судових витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги від 01.08.2022, укладеного між позивачем (клієнтом) та адвокатом Адвокатом Пителем Максимом Володимировичем;

- акти приймання-передачі №07/10 від 31.10.2022, №07/11 від 30.11.2022, №07/12 від 31.12.2022, №07/02 від 28.02.2023, №07/03 від 31.03.2023, № 07/04 від 30.04.2023;

- рахунки на оплату №07/10 від 31.10.2022, №07/11 від 30.11.2022, №07/12 від 31.12.2022, №07/02 від 28.02.2023, №07/03 від 31.03.2023, № 07/04 від 30.04.2023;

- звіти про виконання доручень за період з 01.08.2022-31.10.2022, з 01.11.2022-31.12.2022, з 01.02.2023-28.02.2023, 01.03.2023 - 31.03.2023, з 01.04.2023-30.04.2023;

- платіжні інструкції №2193 від 05.12.2022, №2297 від 30.12.2022, №2336 від 16.01.2023, № 2424 від 10.02.2023, №2430 від 13.02.2023, №191 від 11.05.2023, №199 від 11.05.2023;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1059604;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №1362 від 23.02.2018.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 16 800,00 грн, судом враховані наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі, рахунки на оплату та звіти про виконання доручень.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що загальна вартість наданих послуг складає 16 800,00 грн (600,00 грн - аналіз наданих документів для підготовки позову; 5400,00 грн - підготовка позову; 1 500,00 грн - підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи; 1 200,00 грн - участь в судовому засіданні 13.02.2023; 1 200,00 грн - участь в судовому засіданні 15.03.2023; 4 500,00 грн - підготовка відзиву на позовну заяву; 1 200,00 грн - участь в судовому засіданні 19.04.2023, 1 200,00 грн - участь в судовому засіданні 17.05.2023).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ, вирішуючи питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху», зазначив, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Разом з тим, судом встановлено, що як надану клієнту адвокатську послугу адвокатом Пителем М.В. у звіті про виконання доручень за період з 01.08.2022 по 31.10.2022 зазначено «аналіз наданих документів для підготовки позову про стягнення заборгованості за надані послуги» вартістю 600,00 грн (1 година витраченого часу) та в подальшому, в звіті про виконання доручень за період з 01.11.2022 по 31.12.2022 зазначено «підготовка позову про стягнення заборгованості» вартістю 5 400,00 грн (9 годин витраченого часу).

Суд зазначає, що зазначення адвокатом, як окремо наданої адвокатської послуги, здійснення аналізу наданих документів для підготовки позову, не відповідає критерію співмірності витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час у 10 годин на підготовку позову про стягнення заборгованості, під час написання якого адвокатом здійснено фактичний аналіз наданих документів для підготовки позову.

Відтак при розподілі витрат відповідача на професійну правничу допомогу слід зменшити заявлений позивачем розмір таких витрат на визначену адвокатом суму оплати за здійснення аналізу наданих документів для підготовки позову (1 год.) в розмірі 600,00 грн.

Аналогічна правова позиція міститься в окремій думці суддів Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатами у даній справі у заявленому розмірі, судом враховано, послуги адвоката були реально надані позивачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатами документів, їх значення для спору та те, що адвокатом Питель М.В. здійснювалось представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань від 13.02.2023, 15.03.2023, 19.04.2023, 17.05.2023 та заяви по суті спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вищевикладене, враховуючи ціну позову, часткове задоволення позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14 770,12 грн покладаються на відповідача за первісним позовом, у зв`язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, обґрунтованими, пов`язаними з розглядом цієї справи та документально підтвердженими є витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 14 770,12 грн.

З огляду на вищевикладене, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 14 770,12 грн покладаються на відповідача за первісним позовом, у зв`язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13572/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ" (03119, м. Київ, вул. Миколи Амосова, 4, офіс 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ПОЛІГРАФ" (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка,12/14, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 14 770 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят) грн 12 коп.

3. У задоволенні заяви в частині решти суми витрат на правову допомогу відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Додаткове рішення складено 31.05.2023

Суддя І.О. Андреїшина