РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2023Справа № 910/2977/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35; ідентифікаційний код 42093239)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенерго" (01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 26/41, кв. 13; ідентифікаційний код 42361574)

про стягнення 68 354, 88 грн,

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенерго" про стягнення заборгованості в розмірі 68 354, 88 грн, з яких: 56 259, 32 грн - основного боргу, 1 064, 63 грн - 3% річних та 11 030, 93 грн - інфляційних втрат, яка утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 14 від 10.06.2020 в частині здійснення оплати за поставлену позивачем електричну енергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до виставлених рахунків за постачання електричної енергії постачальником за січень-вересень 2022 року у відповідності до яких обсяг використаної електричної енергії ТОВ "Турбоенерго" складає 21290 кВт/год. на суму 76 259, 32 грн.

Спожитий обсяг електричної енергії ТОВ "Турбоенерго" за січень-вересень 2022 року підтверджується листом/повідомленням за № 007-66/6254 від 22.12.2022 року, які надані адміністратором комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ "Запоріжжяобленерго", щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії відповідачем з щомісячною розбивкою за ЕІС - кодами точки комерційного обліку споживача.

Даним повідомленням ОСР надає постачальнику електричної енергії дані про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-кодами точками розподілу споживача.

Відповідачем було частково сплачено заборгованість у сумі 20 000,00 грн. за спожиту електричну енергій

Втім, в порушення умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у відповідача залишився борг за спожиту електричну енергію за січень-вересень 2022 в сумі 56 259, 32 грн. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання грошових зобов`язань позивачем було здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 01.03.2023 направлялася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 599, однак, конверт повернувся на адресу суду 13.03.2023 неврученим із зазначенням причин "адресат відсутній за вказаною адресою".

Приписами ст. 10 України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі № 910/2977/23 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак, станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні Положення Закону України "Про ринок електричної енергії" та починаючи з 01.01.2019 ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.

Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (редакція станом на 01.01.2019), Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

10.06.2020 між ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" (далі - постачальник) та ТОВ "Турбоенерго" (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 14 шляхом підписання заяви-приєднання.

Згідно п. 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі Зі з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.1. споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

За умовами п. 4.3. ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Згідно п. 4.12. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Пунктом 5 додатку 2 до договору передбачено, що рахунок на проведення остаточного розрахунку самостійно отримується споживачем до 10 числа місяця наступного за розрахунковим або направляється постачальником на електрону адресу споживача згідно заяви-приєднання

Згідно п. 5.7. договору, оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може перевищувати 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до виставлених рахунків за постачання електричної енергії постачальником за січень-вересень 2022 року обсяг використаної електричної енергії ТОВ "Турбоенерго" складає 21290 кВт/год. на суму 76 259, 32 грн.

Як про це вказує позивач, та що у свою чергу встановлено судом, спожитий обсяг електричної енергії ТОВ "Турбоенерго" за січень-вересень 2022 року підтверджується наявним в матеріалах справи листом/повідомленням за № 007-66/6254 від 22.12.2022 року, який наданий адміністратором комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ "Запоріжжяобленерго", щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії відповідачем з щомісячною розбивкою за ЕІС - кодами точки комерційного обліку споживача.

Даним повідомленням ОСР надає постачальнику електричної енергії дані про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-кодами точками розподілу споживача.

Відповідачем було частково сплачено заборгованість у сумі 20 000,00 грн. за спожиту електричну енергій про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 494 від 10.06.2022.

Позивач вказує, що при підготовці позовної заяви ним було перевірена відомості в Єдиному державному юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Турбоенерго" () та виявлено, що місце знаходження юридичної особи вказано: "Україна, 01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 26/41, кв. 13. Також була перевірена інформація через чат-бот OpenDataUA, в розділі - Історія змін реєстраційної інформація, зазначено, що 20.05.2021 у ТОВ "Турбоенерго" змінилась адреса, а саме, було - 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 5, кв. 4, а стало - 01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 26/41, кв. 13.

Відповідно до абзацу другого п.13.7. договору споживач зобов`язується у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

У заяві-приєднання, яка була подана та підписання відповідачем під час укладення договору зазначена юридична адреса та адреса для листувань 01004. м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 5. кв. 4.

Натомість, як вбачається з Єдиного державної реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на теперішній час зареєстрованим місцем знаходження відповідача є: 01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 26/41, кв. 13.

Спір у даній справі виник у зв`язку порушенням на переконання позивача відповідачем умов договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ та наявністю борг за спожиту електричну енергію за січень-вересень 2022 в сумі 56 259, 32 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 14 від 10.06.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про постачання електричної енергії.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 № 312 (далі по тексту - ПРРЕЕ) та ін.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 1.1.1 ПРРЕЕ вимоги Закону та ПРРЕЕ є обов`язковими для виконання всіма споживачами.

За умовами п. 1.2 ПКЕЕ та п.1.1.2 ПРРЕЕ реактивна потужність - складова повної: потужності, яка залежно від параметрів, схеми та режиму роботи електричної мережі спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та впливає на показники якості електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ електрична енергія (реактивна) - технологічно шкідлива циркуляція електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного стриму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Отже, судом встановлено, що сторонами погоджено вартість електричної енергії згідно рахунків № 14/01-П від 31.01.2022, № 14/02-П від 28.02.2022, № 14/03-П від 31.03.2022, № 14/04-П від 30.04.2022, № 0519 від 31.05.2022, № 0619 від 30.06.2022, № 0719 31.07.2022, № 0819 від 31.08.2022, № 0919 від 30.09.2022.

Відповідно до виставлених рахунків за постачання електричної енергії постачальником за січень-вересень 2022 року обсяг використаної електричної енергії ТОВ "Турбоенерго" складає 21290 кВт/год. на суму 76 259, 32 грн.

Крім того, спожитий обсяг електричної енергії ТОВ "Турбоенерго" за січень-вересень 2022 року підтверджується наявним в матеріалах справи листом/повідомленням за № 007-66/6254 від 22.12.2022 року, який наданий адміністратором комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ "Запоріжжяобленерго", щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії відповідачем з щомісячною розбивкою за ЕІС - кодами точки комерційного обліку споживача.

Таким чином оплата спожитої енергії повинна бути здійснена згідно виставлених рахунків.

В той час, виходячи із наведених вище положень договору, сторонами погоджено строк оплати наданих послуг з передачі електричної енергії, однак, відповідач в порушення договірних зобов`язань оплату переданої позивачем електричної енергії здійснив частково в сумі 20 000, 00 грн, внаслідок чого, в останнього й утворилася заборгованість в сумі 56 259, 32 грн.

При тому, суд вказує, що факту наявної заборгованості за електричну енергію в сумі 56 259, 32 грн відповідачем не спростовується та не заперечується.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника щодо виконання взятого на себе зобов`язання, а кредитора - щодо прийняти ним особисто виконання такого зобов`язання.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати електричної енергії та відповідно не надав суду доказів здійснення такої оплати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору про постачання електричної енергії споживачу № 14 від 10.06.2020 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Що стосується здійснених позивачем нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, то суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних у період з 11.01.2022 по 02.01.2023 та інфляційних втрат з 11.02.2022 по 31.12.2022 (згідно доданого позивачем до позову розрахунку), дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 064, 63 грн - 3% річних та 11 030, 93 грн - інфляційних втрат.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення повної та своєчасної оплати електричної енергії, відсутність в матеріалах справи доказів на спростування заявлених вимог, та відповідно перевіривши наведені розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" підлягає задоволенню та відповідно стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенерго" належить 56 259, 32 грн - основного боргу, 1 064, 63 грн - 3% річних та 11 030, 93 грн - інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбоенерго" (01135, м. Київ, вул. Павлівська, буд. 26/41, кв. 13; ідентифікаційний код 42361574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35; ідентифікаційний код 42093239) основний борг в сумі 56 259 (п`ятдесят шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн 32 коп., 3% річних в сумі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 63 коп., інфляційні втрати в сумі 11 030 (одинадцять тисяч тридцять) грн 93 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.05.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ