ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/209/23

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНФРЕНТ ЛТД"

про зобов`язання повернення майна

За участю представників сторін:

від позивача: Михалевич Д.А. (ордер серія ВК № 1078081 від 05.04.2023 року);

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНФРЕНТ ЛТД" (далі Відповідач), в якій просить зобов`язати повернути: планшетну сушильну установку у кількості 2 шт., вартістю 341 016 грн; напівпричіп вантажний у кількості 2 шт., вартістю 38 160 грн; комбайн для збирання гарбуза MOTY KE 300 MI у кількості 2 шт., вартістю 362 728 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.03.2021 року між ТОВ «Мультикерн» (05.01.2022 року змінено назву товариства відповідача на ТОВ «ЛАНФРЕНТ ЛТД») та ТОВ «Мирогощанське» було укладено договір про зберігання № 2-3/21, за умовами якого зберігач зобов`язується за плату на умовах визначених цим договором, зберігати обладнання (далі товар), переданий йому поклажодавцем та повернути в схоронності в строк до 31.07.2021 року, або в інший строк за вимогою поклажодавця. Кількість та заставна вартість товару визначаються в актах приймання передачі, що підписуються сторонами і є невід`ємною частиною договору. Станом на 24.02.2023 року товар відповідно до договору не було повернуто його власнику.

Позивач зазначає, що 08.08.2022 року позивачем було надіслано претензію з вимогою повернути майно, що було передано відповідно до договору. Проте, жодної відповіді отримано не було та не вчинено жодних дій зі сторони відповідача.

Разом з тим, в позовній заяві позивач вказує, що судові витрати по справі складають судовий збір та витрати на правову допомогу, що орієнтовно становить 15 000 грн.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 06.03.2023 року, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на "05" квітня 2023 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.04.2023 року відкладено підготовче засідання на "26" квітня 2023 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі № 918/209/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на "24" травня 2023 р.

Представник позивача в судовому засіданні 24.05.2023 року підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. При цьому, представником позивача заявлено про намір подати заяву та докази понесених судових витрат на правову допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання 24.05.2023 року не з`явився. До господарського суду повернулися ухвали суду від 06.03.2023 року, від 05.04.2023 року та від 26.04.2023 року, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялися на адресу відповідача, вказану в позовній заяві 79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 04.04.2023 р., місцезнаходження ТОВ «ЛАНФРЕНТ ЛТД» () Україна, 79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176.

Інша адреса відповідача, ніж та, яка зазначена позивачем у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі, суду не відома.

Господарський суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.07.2021 р. у справі № 916/1178/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Також, суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.12.2022 р. у справі № 910/1730/22, згідно якого у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Ухвали суду від 06.03.2023 року, від 05.04.2023 року та від 26.04.2023 року надіслано на поштову адресу відповідача, а тому суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом.

На підставі зазначеного, відповідно до ст. 242 ГПК України, ухвали суду від 06.03.2023 року, від 05.04.2023 року та від 26.04.2023 року вважаються врученими, а відповідач таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Статтею 42 ГПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, враховуючи, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

29.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мультикерн", , (Зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" (Поклажодавець) укладено Договір про зберігання № 2-3/21 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. 1.4. Договору, за даним договором зберігач зобов`язується за плату на умовах, визначених цим договором, зберігати обладнання (далі товар), переданий йому поклажодавцем та повернути в схоронності в строк до 31.07.2021 року, або в інший строк за вимогою поклажодавця. Кількість та заставна вартість товару визначаються в актах приймання передачі, що підписуються сторонами і є невід`ємною частиною договору. Вартість послуг зберігача становить за увесь термін зберігання товару визначається сторонами при поверненні товару із зберігання та виплачується поклажодавцем по закінченню строку зберігання на підставі акту про надання послуги. Місце зберігання додатково повідомляється поклажодавцю. Ціною договору є загальна вартість послуг відповідального зберігання товару, що надаються поклажодавцю протягом дії договору.

Згідно з п. 3.1. та п. 3.2. Договору, розрахунки за зберігання проводяться в безготівковій формі (в гривнях) шляхом перерахування коштів на рахунок зберігача. Поклажодавець сплачує плату за зберігання товару в кінці терміну дії договору згідно пункту 1.2.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 р. При цьому, датою підписання договору сторонами є дата, що зазначена нижче назви та вище преамбули договору. Зобов`язання зі збереження товару можуть бути припинені до закінчення терміну дії договору в момент повної передачі зберігачем товару поклажодавцю (п. 5.1. та п. 5.2. Договору).

Відповідно до акту № 1 від 01.04.2021 року приймання - передачі товару до Договору № 2-3/21 від 29.03.2021 року поклажодавець передав, а зберігач прийняв на зберігання наступний товар в кількості: планшетна сушильна установка, кількістю - 2, вартістю 341 016,00 грн; напівпричіп вантажний, кількістю - 2, вартістю 38 160,00 грн. Всього 379 176,00 грн з ПДВ. Заставна вартість товару, що переданий поклажодавцем на зберігання зберігачу становить - 379 176,00 грн з ПДВ.

Відповідно до акту № 2 від 02.04.2021 року приймання - передачі товару до Договору № 2-3/21 від 29.03.2021 року поклажодавець передав, а зберігач прийняв на зберігання наступний товар в кількості: комбайн для збирання насіння гарбуза MOTY KE 300МІ, кількістю - 1, вартістю 181 364,00 грн. Всього 181 364,00 грн з ПДВ. Заставна вартість товару, що переданий поклажодавцем на зберігання зберігачу становить - 181 364,00 грн з ПДВ.

Відповідно до акту № 3 від 03.04.2021 року приймання - передачі товару до Договору № 2-3/21 від 29.03.2021 року поклажодавець передав, а зберігач прийняв на зберігання наступний товар в кількості: комбайн для збирання насіння гарбуза MOTY KE 300МІ, кількістю - 1, вартістю 181 364,00 грн. Всього 181 364,00 грн з ПДВ. Заставна вартість товару, що переданий поклажодавцем на зберігання зберігачу становить - 181 364,00 грн з ПДВ.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 04.04.2023 р. ТОВ "Ланфрент ЛТД" (), 04.01.2022 року здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зокрема - зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміна місцезнаходження юридичної особи, зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого).

Позивачем 08.08.2022 року було направлено відповідачу претензію від 08.08.2022 року в якій просило повернути майно ТОВ "Мирогощанське", що було передане відповідно до Договору № 2-3/21 про зберігання від 29.03.2021 року у строк не більше одного місяця.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження розірвання або визнання недійсним Договору № 2-3/21 про зберігання від 29.03.2021 року.

Доказів повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ланфрент ЛТД" майна, яке було передане відповідно до Договору № 2-3/21 про зберігання від 29.03.2021 року, Товариству з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", суду не подано.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до частини першої статті 936 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу приписів частини першої статті 937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Приписами статті 938 ЦК України встановлено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Згідно ч. 1 ст. 942 ЦК України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання (ст. 948 ЦК України).

Відповідно до ст. 949 ЦК України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

Статтею 953 ЦК України визначено, що зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, відповідно до яких одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що відповідачем у встановлений договором строк не повернув майно, яке було передане відповідно до Договору № 2-3/21 про зберігання від 29.03.2021 року відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАНФРЕНТ ЛТД" повернути передане згідно актів приймання передачі на зберігання майно, а саме: планшетну сушильну установку у кількості 2 шт., вартістю 341 016 грн; напівпричіп вантажний у кількості 2 шт., вартістю 38 160 грн; комбайн для збирання гарбуза MOTY KE 300 MI у кількості 2 шт., вартістю 362 728 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАНФРЕНТ ЛТД" (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" (35623, Рівненська обл., с. Мирогоща Перша, вул. Загребля, 10, ) планшетну сушильну установку у кількості 2 шт., вартістю 341 016 грн; напівпричіп вантажний у кількості 2 шт., вартістю 38 160 грн; комбайни для збирання насіння гарбуза MOTY KE 300MI у кількості 2 шт., вартістю 362 728 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНФРЕНТ ЛТД" (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" (35623, Рівненська обл., с. Мирогоща Перша, вул. Загребля, 10, ) 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" (35623, Рівненська обл., с. Мирогоща Перша, вул. Загребля, 10, ).

Відповідач (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАНФРЕНТ ЛТД" (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24 травня 2023 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк