ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2023 р. Справа № 924/215/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Західного офісу Державної аудиторської служби, м. Львів

2. Акціонерного товариства „Укрзалізниця, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінсайд Лайт , м. Чернівці

про стягнення 2 395 093,24 грн., яких: 1 697 470,36 грн. пені, 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42328,80 грн. 3% річних

за участю представників сторін:

позивача Антонюк Н.В. згідно виписки

відповідача Кулішова О.Б. в режимі ВКЗ

третьої особи-1 Нестерук М.П. згідно витягу

третьої особи -2 не з`явився

за участю прокурора Приступа В.І. згідно посвідчення

В судовому засіданні 18.05.2023р. відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

23.02.2023р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінсайд Лайт, м.Чернівці про стягнення 2 395 093,24 грн., яких: 1 697 470,36 грн. пені, 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42 328,80 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 27.02.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.03.2023р. Ухвалою від 16.03.2023р. було відкладено підготовче засідання на 04.04.2023р. згідно п.3 ч. 2 ст. 183 ГПК України.

У підготовчому засіданні 04.04.2023р. постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 10 год.00 хв. „20 квітня 2023р. з оголошенням перерви у судовому засіданні до 12 год.00 хв. 10.05.2023р. У судовому засіданні 10.05.2023р. постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про оголошення перерви до 14 год. 30 хв. 18.05.2023р.

Виклад позиції сторін, заяви, клопотання сторін.

Прокурор в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації звернувся із позов до суду про стягнення з відповідача ТОВ „Вінсайд Лайт 1 697 470,36 грн. пені, 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42328,80 грн. 3% річних за невиконання останнім зобов`язань по договору від 12.03.2022р. на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання.

Прокурор та позивач вказують, що на виконання п.п. 2.2.1 договору платником АТ „Укрзалізниця було проведено попередню оплату в розмірі 30% від вартості товару на суму 14010975,00 грн. Проте товар, як вказано в п. 5.4 договору, вчасно не було поставлено, а лише 03.05.2022р. із запізненням на 22 календарних дні, відповідач здійснив поставку товару, чим порушив свої договірні зобов`язання.

Прокурор та позивач вказують, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо невчасної поставки товару, замовником направлено лист №02/349 від 14.06.2022р. про зменшення об`єму товару до 382 656 кг вартістю 21 237 408,00 грн., яка була сплачена повністю платником відповідно до платіжного доручення №21518 від 27.07.2022р. на суму 7 226 433 грн.

Відтак, прокурор та позивач наполягають на задоволенні позову та стягнення із відповідача сум пені, річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що відповідач невчасно провів поставку товару всупереч умов договору. При цьому, в п. 11.1 договору сторони передбачили, що вони усвідомлюють усі ризики, пов`язані із виконанням умов цього договору, який укладається в умовах дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022.

Представник відповідача під час судового розгляду спору та у наданому відзиві від 14.03.2023р. за вх.05-22/1673/23 із позовними вимогами прокурора не погоджується, посилаючись на те, що прокурором в позові визначено неналежного позивача, яким мало бути АТ „Українська залізниця, оскільки саме останнім оплачувався товар.

Відповідач також стверджує, що прокурор безпідставно звернувся із даним позовом до суду, оскільки вважає, що Хмельницька обласна військова адміністрація є органом влади, уповноваженим на захист державних інтересів у спірних правовідносинах, відтак як сторона договору мала б сама звернутись із даним позовом до суду.

Також, відповідач стверджує, що затримка у поставці товару виникла не з його вини, а була зумовлена об`єктивними обставинами (військова агресія РФ проти України), які неможливо було передбачити в момент укладання договору. При цьому, при наявність обставин непереборної сили позивачу було відомо, що підтверджується листом уповноваженої особи Хмельницької обласної військової адміністрації до почесного консула Туреччини із проханням посприяти у забезпеченні населенням продовольчими товарами (лист від 06.05.2022р. №03/328).

Щодо заявлених до стягнення сум пені, річних та інфляційних втрат, відповідач вказує про їх надмірно великий розмір, що є неспіврозмірним із строком, на який було затримано товар, та просить зменшити пеню.

Крім того, відповідач не погоджується із нарахуванням 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42 328,80 грн. 3% річних, посилаючись на те, що всупереч ч.2 ст. 625 ЦК України, нараховані на не грошові зобов`язання ТОВ „Вінсайд Лайт. Вважає доводи прокурора про те, що відповідач починаючи з 11.04.2022р. безпідставно користувався чужими грошовими коштами, такими, що не відповідають договору, оскільки п.6.8 договору передбачає підстави повернення авансу не пізніше 5 днів з моменту, коли мала б відбутись поставка товару. Із врахуванням вищенаведеного, відповідач вказує про безпідставність позову, просить відмовити у позові в повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору (АТ „Українська залізниця) у поданому суду письмовому поясненні від 03.04.2023р. за вх.№05-22/2183/23 погоджується із позовними вимогами прокурора, вважаючи останні правомірними та обґрунтованими, просить про задоволення позову у повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору (Західний офіс Державної аудиторської служби) у поданому суду письмовому поясненні від 04.04.2023р. повідомив, що результатами проведеної ревізії встановлено порушення виконання відповідачем як Постачальником строку поставку товару, що стало підставою для нарахування пені в сумі 1697470,36 грн. та є порушенням договірних зобов`язань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.04.2022р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022р, №185 „Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану між Хмельницькою обласною військовою адміністрацією (Замовником), AT „Укрзалізниця (Платником) та ТОВ „Вінсайд Лайт (Постачальником) було укладено договір на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання та/або пакувальних товарів для їх фасування, шляхом приєднання до його умов.

На офіційному веб-сайті АТ „Українська залізниця за посиланням: https://us.gov.ua/about/procurement/ опубліковано проект договору на поставку продовольчих товарів, форму та умови договору затверджено рішенням правління AT „Укрзалізниця від 12.03.2022р. згідно витягу з протоколу №Ц-54/29 Ком.т, погоджено Мінагрополітики України - 06.04.2022р.

Відповідно до п.1.1 договору передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити Замовнику (Хмельницькій обласній військовій адміністрації) продовольчі товари тривалого зберігання та/або пакувальні товари для їх фасування (надалі товар) перелік, кількість, ціни, умови оплати та поставки яких зазначаються Замовником у заявках (далі - заявка), а Замовник зобов`язується прийняти вказаний товар, а Платник (Акціонерне товариство „Українська залізниця) зобов`язується своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього Договору.

Укладанням цього договору Постачальник підтверджує, що товар належить Постачальнику на праві власності, не переданий у заставу, не арештований, не має будь-якого іншого приватного або публічного обтяження і не є предметом позовних вимог третіх осіб, якщо інше додатково не узгоджено сторонами. Обсяги поставки товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування задатків та потреб Замовника. У заявці обов`язково зазначається назва предмету закупівлі з зазначенням коду ДК 021:2015 (Єдиний закупівельний словник) згідно з показником четвертої цифри (п.1.2, 1.3 договору).

Згідно п.2.1, 2.2 договору передбачено, що загальна ціна (вартість) договору визначається виходячи із загальної вартості поставленого товару, на підставі підписаних сторонами (Постачальником та Замовником) первинних бухгалтерських документів. Оплата товару Платником здійснюється з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022р. №185 „Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану (зі всіма чинними змінами).

Попередня оплата у розмірі 30% (тридцять) вартості товару проводиться протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Платником від Міністерства аграрної політики та продовольства України сканованої копії рахунку за формою згідно з додатком 1 до цього договору, оформленого належним чином та погодженого Замовником та Міністерством аграрної політики та продовольства України, за умови наявності бюджетних коштів на поточних рахунках Платника.

Остаточний розрахунок за поставлений Товар проводиться Платником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Платником від Міністерства аграрної політики та продовольства України сканованої копії рахунку за формою згідно з додатком 1 до цього Договору, оформленого належним чином та погодженого замовником та Міністерством аграрної політики та продовольства України, за умови наявності бюджетних коштів на поточних рахунках платника. (п.п. 2.2.1, 2.2.2 договору).

Згідно п.5.8, 5.9 договору передбачено, що перехід права власності на товар відбувається в момент прийняття представником Замовника партії Товару в пункті призначення. Доказом прийняття партії товару є акт прийому-передачі та/або накладна (товарно-транспортна або залізнична) та/або інші документи первинної звітності, що оформлені належним чином (відповідно до вимог законодавства України та умов цього Договору) та підписані уповноваженими особами. Ризик випадкового знищення або псування товару, що поставляється, переходить до Замовника одночасно з виникненням у нього права власності.

Відповідно до п.6.1, 6.2 договору - у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує на зазначений у цьому договорі рахунок Платника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості непоставленого товару за кожний день затримки. У разі порушення Постачальником зобов`язань по якості, в тому числі поставки товару нижчого ґатунку, Постачальник сплачує на зазначений у цьому договорі рахунок Платника штраф у розмірі 10% від вартості такого товару. Заміна товару неналежної якості здійснюється Постачальником за власний рахунок.

Вказаним договором сторони передбачили, що у разі не одержання Платником відповідних рахунків (на попередню оплату та на остаточний розрахунок) у порядку відповідно до умов пункту 2.2 цього Договору, Платник не несе жодної відповідальності за не оплату чи несвоєчасну оплату поставленого Товару. Постачальник зобов`язаний у разі не здійснення ним поставки товару з будь-яких причин повернути отриманий ним відповідно до умов цього Договору авансовий платіж не пізніше, ніж протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту, коли мала бути здійснена поставка. (п.п. 6.7, 6.8 договору).

Згідно п.10.1 договору передбачено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту здійснення Постачальником його акцепту і діє до „31 грудня 2022 року включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п.11.1, 11.2 договору передбачено - сторони підтверджують, що вони усвідомлюють усі ризики, пов`язані з виконанням умов цього договору, який укладається в умовах дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022р. №133/2022. Відповідно до умов статті 634 Цивільного кодексу України цей Договір є договором приєднання і може бути укладений лише шляхом приєднання Замовника та Постачальника до всіх умов Договору в цілому. Доказом повного та беззаперечного прийняття Замовником усіх умов цього Договору (акцептом) є факт направлення Замовником на адресу Постачальника заявки, визначеної пунктом 1.1 цього договору. Доказом повного та беззаперечного прийняття Постачальником всіх умов цього Договору (акцептом) є факт направлення Постачальником на адресу Замовника письмового повідомлення про прийняття заявки Замовника (рахунку на попередню оплату), визначеної пунктом 1.1 цього договору.

Згідно п.11.3, 11.4 договору передбачено, що Постачальник не має права змінювати умови договору, а лише може до них приєднатися. Замовник має право вносити зміни у цей договір за погодженням з Платником. Зміни (доповнення, уточнення) набувають чинності для сторін з дня, наступного за днем їх оприлюднення (публікації) на вказаному веб-сайті: http://uz.gov.ua.

Платник має право вносити зміни до цього Договору за погодженням із Замовником. Зміни (доповнення,

На виконання вказаного договору Хмельницькою обласною військовою адміністрацією 04.04.2022р на адресу ТОВ „Вінсайд Лайт направлено заявку на закупівлю продовольчих товарів, а саме: макаронні вироби (Туреччина) у кількості 841 500 кг.

ТОВ „Вінсайд Лайт (Постачальник) направив на адресу Хмельницької обласної військової адміністрації (Замовник) рахунок на оплату №30 від 04.04.2022р., відповідно до якого Постачальник зобов`язався поставити Замовнику товар, а саме: макаронні вироби (Туреччина) у кількості 841 500 кг, на загальну суму 46 703 250 грн.

Відповідно до платіжного доручення №893 від 08.04.2022р. АТ „Українська залізниця перерахувало ТОВ „Вінсайд Лайт суму 14010975,00 грн. із призначенням платежу „попередня оплата по договору на постачання продовольчих товарів згідно рахунку №30 від 04.04.22р..

Відповідачем проведено поставку товару за період з 03.05.2022р. по 13.06.2022р. відповідно до реєстру видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на загальну суму 21 237 408,00 грн., а саме: 03.05.2022р. на 5827500,00 грн., 18.05.2022р. на 988788,00 грн., 25.05.2022р. на 1147740,00 грн., 26.05.2022р. на 1147740,00 грн., 27.05.2022р. на 1086135,00 грн., 30.05.2022р. на 1147740,00 грн., 31.05.2022р. на 1147740,00 грн., 07.06.2022р. на 1132200,00 грн., 08.06.2022р. на 3116325,00 грн., 10.06.2022р. на 1165500,00 грн., 13.06.2022р. на 3330000,00 грн.

14.06.2022р. Замовником на адресу Постачальника направлено лист за вих.№02/349 із повідомленням про зменшення об`ємів фінансування Хмельницької області шляхом надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.2022р. №528, та для проведення остаточного розрахунку запропоновано надати накладні за фактично поставлений товар станом на 14.06.2022р. на суму 21237408,00 грн.

15.06.2022р. Замовником та Постачальником було підписано Акт приймання-передачі товару на загальну суму 21237408,00 грн., який підписаний представниками сторін, скріплений печатками.

Відповідно до рахунку №122 від 15.06.2022р. згідно платіжного доручення №21518 від 27.07.2022р. АТ „Українська залізниця перерахувало ТОВ „Вінсайд Лайт 7226433,00 грн. як оплата по договору постачання продовольчих товарів.

29.09.2022р. Хмельницькою обласною військовою адміністрацією на адресу ТОВ „Вінсайд Лайт направлено претензію за вих.№04/553 про нарахування пені у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань щодо поставки товару.

10.10.2022р. листом за вих.№10/10/22-01 ТОВ „Вінсайд Лайт повідомлено про затримку у поставці товару у зв`язку із форс-мажорними обставинами та не з вини постачальника.

08.11.2022р. Хмельницькою обласною прокуратурою на адресу Хмельницької обласної військової адміністрації направлено лист за вих.№15/2-955 вих.22 із вимогою повідомити про вжиті заходи щодо стягнення сум пені за прострочення поставки товару постачальником.

В матеріалах справи наявний акт від 17.10.2022р. №07-08/9 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 24.02.2022р. по 30.06.2022р., проведений Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Оскільки Хмельницькою обласною військовою адміністрацією не вживались заходи до судового захисту інтересів держави та усунення виявлених порушень, прокурор звернувся із даним позовом до суду про стягнення з ТОВ „Вінсайд Лайт 1 697 470,36 грн. пені, 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42 328,80 грн. 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Досліджуючи питання наявності підстав представництва органами прокуратури інтересів держави, суд враховує наступне.

Пунктом 3 ст. 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття „інтерес держави.

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № З-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття „інтереси держави висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійснені програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності - державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.04.2018р. у справі № 806/1000/17 „інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація поняття „інтереси держави особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. „Державний інтерес у спірних правовідносинах полягає, перш за все, у законності використання органами державної влади бюджетних коштів для придбання товарів, робіт і послуг та іншої допомоги з метою забезпечення нагальних потреб в умовах воєнного стану, зокрема, забезпечення ефективного, своєчасного виконання правочинів, укладених з метою належного функціонування держави.

Відтак, суд вважає обґрунтованою позицію прокурора, що неналежне виконання відповідачем (як постачальником по договору) своїх договірних обов`язків щодо своєчасного постачання продовольчих товарів унеможливлює виконання державою своїх функцій, зокрема щодо укріплення обороноздатності в умовах збройної агресії російської федерації проти України, відтак беззаперечно порушує державні інтереси у спірних правовідносинах.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі „Трегубенко проти України від 02.11.2004р. категорично ствердив, що „правильне застосування законодавства незаперечно становить „суспільний інтерес.

Тому, у даному спорі має місце порушення інтересів держави, що є підставою для вжиття прокурором заходів представницького характеру, спрямованих на їх захист.

Згідно ст. 23 Закону України „Про прокуратуру, окрім обґрунтування порушень або загрози порушення державних інтересів, прокурор у позовній заяві має вказати орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави, а також довести, що вказані суб`єкти не здійснюють або неналежним чином здійснюють захист цих інтересів.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про правовий режим воєнного стану на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

В умовах воєнного стану у зв`язку з утворенням Хмельницької обласної військової адміністрації, згідно указів Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 „Про введення воєнного стану в Україні, №68/2022 „Про утворення військових адміністрацій, ст.4 Закону України „Про правовий режим воєнного стану, до останньої перейшли повноваження обласної державної адміністрації.

Обласні військові адміністрації є тимчасовими державними органами, які утворюються на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дій Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022р, №185 „Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану військові адміністрації є замовниками за тристоронніми договорами щодо здійснення закупівель за рахунок коштів державного бюджету для задоволення нагальних потреб функціонування держави (на придбання необхідних продовольчих та медичних товарів).

Згідно з умовами договору на постачання продовольчих товарів Хмельницька обласна військова адміністрація є його стороною (Замовником), до прав та повноважень якої належить: прийняття товару, перевірка відповідності його асортименту, кількості, якості прийнятого товару, а також строків його прийняття, ініціювання вирішення спорів за договором у судовому порядку (п. п. 1.1, 6.5, 9.3 договору).

Таким чином, Хмельницька обласна військова адміністрація є органом державної влади, уповноваженим на захист державних інтересів у спірних правовідносинах. А тому, правомірно позовна заява прокурором подана до суду в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.

Щодо позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача 1 697 470,36 грн. пені за період прострочення з 11.04.2022р. по 14.06.2022р., судом до уваги приймається таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1-3 ст. ст. 231 ГК України передбачено, що Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

В силу дії частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1 Договору сторонами погоджено, що у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує на зазначений у цьому договорі рахунок Платника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

Згідно розрахунку суми пені, яка нарахована у позові, слідує, що пеня обрахована прокурором за період з 11.04.2022р. по 14.06.2022р. в загальній сумі 1 697 470,36 грн. із врахуванням проведених відповідачем часткових поставок товару.

Судом також приймається до уваги, що на виконання п.2.2.1 договору Платник (АТ „Українська залізниця) перераховано 30% попередньої оплати в сумі 14010975,00 грн. згідно платіжного доручення №893 від 08.04.2022р., а поставка товару мала б відбутись протягом двох календарних днів (9,10 квітня субота, неділя), тобто до 11.04.2022р., про що зазначено у позові, відтак прострочення поставки товару слід рахувати з наступного дня, тобто з 12.04.2022р.

В той же час, перевіривши наданий прокурором розрахунок пені, суд звертає увагу на те, що у період прострочення були включені дати, в які Постачальник здійснював поставку товару відповідно до видаткових накладних, а саме: 03.05.2022р. на суму 03.05.2022р. на 5827500,00 грн., 18.05.2022р. на 988788,00 грн., 25.05.2022р. на 1147740,00 грн., 26.05.2022р. на 1147740,00 грн., 27.05.2022р. на 1086135,00 грн., 30.05.2022р. на 1147740,00 грн., 31.05.2022р. на 1147740,00 грн., 07.06.2022р. на 1132200,00 грн., 08.06.2022р. на 3116325,00 грн., 10.06.2022р. на 1165500,00 грн., 13.06.2022р. на 3330000,00 грн. та 14.06.2022р. відсутній борг.

Суд, здійснивши перерахунок пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків поставки товару в системі „Законодавство, вважає правомірною до стягнення пеню у загальній сумі 1 325 950,06 грн. згідно наступного розрахунку:

- із суми боргу 46 703 250,00 грн. за період з 12.04.2022р. по 02.05.2022р. 537407,26 грн. пені;

- із суми боргу 40 875 750,00 грн. за період з 04.05.2022р. по 17.05.2022р. 313567,40 грн. пені;

- із суми боргу 39886962,00 грн. за період з 19.05.2022р. по 24.05.2022р. 131135,22 грн. пені;

- із суми боргу 36505347,00 грн. за період з 28.05.2022р. по 29.05.2022р. 40005,86 грн. пені;

- із суми боргу 34209867,00 грн. за період з 01.06.2022р. по 06.06.2022р. 224941,60 грн. пені;

- із суми боргу 28795842,00 грн. за період з 11.06.2022р. по 12.06.2022р. 78892,72 грн. пені.

З огляду на фактичні обставини справи у їх сукупності, провівши розрахунок пені за період прострочення з 12.04.2022р. по 12.06.2022р. із врахуванням проведених відповідачем часткових поставок товару, суд прийшов до висновку, що підставним та обґрунтованим є стягнення пені в розмірі 1 325 950,06 грн., у зв`язку із чим у стягненні пені в сумі 371 520,30 грн. суд відмовляє.

Відтак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у справі факту виконання умов договору в частині поставки товару у порядку та строки, передбачені умовами договору (п. 6.1, 6.4 договору).

Доводи відповідача, викладені у відзиві та у додаткових поясненнях стосовно того, що Замовник, направивши Постачальнику лист від 14.06.2022р. за вих.№02/349 із повідомленням про зменшення об`ємів фінансування та рахунок на оплату №122 від 15.06.2022р., фактично вніс зміни у договір щодо дати поставки, судом оцінюється критично і не може прийматись до уваги.

Згідно п.11.3, 11.4 договору було передбачено, що Постачальник не має права змінювати умови договору, а лише може до них приєднатися. Замовник має право вносити зміни у цей договір за погодженням з Платником. Зміни (доповнення, уточнення) набувають чинності для сторін з дня, наступного за днем їх оприлюднення (публікації) на вказаному веб-сайті: http://uz.gov.ua. Відповідно, будь-які зміни стосовно нової дати поставки у встановленому порядку сторонами не вносились.

Зважаючи на вищезазначене, суд не погоджується з викладеними відповідачем у відзиві та у письмових поясненнях твердженнями про те, що ним вчасно проводились поставки товару відповідно до умов договору за погодженням із Замовником.

Що ж стосується доводів відповідача про зменшення суми пені як такої, що є неспіврозмірною із вартістю поставлених товарів та незначним періодом прострочення, судом до уваги приймається таке.

Відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході розгляду спору обставини, баланс інтересів сторін, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення зобов`язання, відповідальність за яке погоджена сторонами у договорі, які є вільними в його укладені, а також те, що відповідачем не надано доказів винятковості даного випадку, приймаючи до уваги необхідність вчасної поставки даного товару в умовах воєнного стану та враховуючи те, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання, яке фінансується з державного бюджету України, розмір неустойки (пені) за невиконання якого, встановлений прямою дією норми ч.2 ст. 231 ГК України, суд відмовляє відповідачу в задоволенні заяви про зменшення розміру заявлених прокурором сум неустойки.

Таким чином, за наслідками розгляду спору суд прийшов до висновку, що відповідачем належним чином не спростовані обставини порушення договірних зобов`язань в частині своєчасної поставки товару, що могли б бути підставою для зменшення пені.

Щодо нарахування прокурором сум 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42 328,80 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов`язань відповідача щодо поставки товару, судом до уваги приймається таке.

Із позовних матеріалів справи слідує, що в обґрунтування стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних прокурор посилається на порушення відповідачем грошових зобов`язань, оскільки останній в порушення ч.2 ст. 693 ЦК України та п.6.8 договору починаючи з 11.04.2022р. користувався чужими грошовими коштами.

Дійсно, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та 3% річних від несплаченої (неповернутої) суми попередньої оплати є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Відтак, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення саме грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження №14-241 цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження №14-591 цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс 19) та від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс,19).

За змістом ст. ст. 509, 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплатити кошти кореспондує обов`язок боржника такої сплати. Дане узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018р. у справі №758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16.05.2018р. у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-1 бцс 18).

Натомість, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, a тому відповідно до нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.

Як слідує уз укладеного між сторонами договору від 04.04.2022р. на постачання продовольчих товарів тривалого зберігання (п.п. 1.1 договору) відповідач як Постачальник зобов`язувався поставити Замовнику (Хмельницькій обласній військовій адміністрації) продовольчі товари тривалого зберігання, перелік, кількість, ціни, умови оплати та поставки яких зазначаються Замовником у заявках а Замовник зобов`язується прийняти вказаний товар, а Платник (Акціонерне товариство „Українська залізниця) зобов`язується своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього Договору.

Відтак, відповідач як постачальником по договору, не несе відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, оскільки грошових зобов`язань по договору не мав; при цьому у відповідача у спірних правовідносинах також не виникло зобов`язання із повернення суми авансу, тобто грошового зобов`язання, оскільки обсяг товару, обумовлений договором, відповідачем був поставлений, про що сторони підписали акт приймання-передачі (від 15.06.2022р.) товару на загальну суму 21237408,00 грн., за відсутності зауважень з боку Замовника щодо якості чи некомплектності товару.

Із врахуванням вищенаведеного, підстави для нарахування та стягнення із відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних в порядку вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, відсутні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги прокурора щодо стягнення з відповідача 1 325 950,06 грн. пені. В решті позовних вимог про стягнення із відповідача 371 520,30 грн. пені, 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42 328,80 грн. 3% річних суд вважає за необхідне відмовити за безпідставністю.

Розподіл судових витрат.

Відповідно ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Західного офісу Державної аудиторської служби, м. Львів 2. Акціонерного товариства „Укрзалізниця, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінсайд Лайт, м. Чернівці про стягнення 2 395 093,24 грн., яких: 1 697 470,36 грн. пені, 655 294,08 грн. інфляційних втрат та 42 328,80 грн. 3% річних, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінсайд Лайт, 58018, м. Чернівці, пров. Складський, буд. 11-Б () на користь Хмельницької обласної військової адміністрації, 29005, м. Хмельницький, Майдан Незалежності,2 () 1 325 950,06 грн. (один мільйон триста двадцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 06 коп.) пені.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінсайд Лайт, 58018, м. Чернівці, пров. Складський, буд. 11-Б () на користь Хмельницької обласної прокуратури (, р/р UА 0002814, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) 19 889,25 грн. (дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 25 копійок) судових витрат.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Повний текст судового рішення складено і підписано 25.05.2023р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддруковано 4 прим.

1 - до матеріалів справи

2- Хмельницька обласна прокуратура 29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський,3 рекоменд. із повідомлен. та на ел.адресу -

3- Хмельницькій ОВА 29005, м. Хмельницький, майдан Незалежності,2 - рекоменд. із повідомлен. та на ел.адресу

4 ТОВ Вінсайд Лайт, 58018, м. Чернівці, пров. Складський, буд.11-Б рекоменд. із повідомлен. та на ел. адресу

- Західний офіс Державної аудиторської служби на ел.адресу

- Акціонерне товариство „Укрзалізниця на ел.адресу -