ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/4111/21
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Турук Д.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Батовська Т.І., за довіреністю;від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області

від 18 січня 2023 року (повний текст складено 30.01.2023)

у справі № 916/4111/21

за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморенергоспецмонтаж

про: стягнення 4 023 290,57 грн., -

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.,час та місце винесення рішення: 18.01.2023, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 31.05.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.12.2022 у справі №916/4111/21 у задоволені позовних вимог ПрАТ «НЕК «Укренерго» до ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж про стягнення з останнього заборгованості за договором підряду у розмірі 4 023 290,57 грн., з яких 3 123 513,13 грн. сума пені, 899 777,44 грн. сума штрафу, відмовлено повністю.

20.12.2022 відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 258 509,08 грн.

ПрАТ «НЕК «Укренерго» надало до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 18.01.2023 у справі №916/4111/21 (суддя С.В. Літвінов) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморенергоспецмонтаж" про прийняття додаткового рішення для відшкодування судових витрат по справі №916/4111/21 задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 90 745,46 грн. та 38 509,08 грн. витрат за проведення судової експертизи. В іншій частині заяви відмовлено.

У вказаному додатковому рішенні суд першої інстанції зазначив про доведеність відповідачем належними та допустимими доказами понесення ним витрат на проведення експертизи у сумі 38 509,08 грн.

Разом з цим, місцевий господарський суд встановив, що опис наданих послуг, виконаних адвокатом Каназірським Ю.Ф. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги відповідачу на загальну суму 148 509,08 грн., не співпадає з сумой в платжній інструкції №20977 від 10.10.2022, у який вказано отримувача ФОП Каназірський Ю.Ф. Крім того, в описах наданих послуг, які є тотожними, відсутні детальні описи робіт, які були виконані адвокатами, а у Додаткових угодах до договорів про надання правової допомоги, які також є тотожними, не визначено перелік послуг, з яких саме складається відповідна допомога. Також, суд встановив, що відповідачем не надано доказів фактичного надання послуг адвокатами Каназірським Ю.Ф. та Коломійчуком А.С., а саме: Актів приймання-передачі наданої правової допомоги з детальним описом, які саме послуги було виконано та прийнято.

Водночас, звернувши увагу на те, що справа №916/4111/21 не є складною, врахувавши заперечення позивача щодо розміру стягуваних витрат на правничу допомогу у даній справі, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), суд дійшов висновку про те, що заявлена сума гонорару не відповідає критеріям розумності та є дещо завищеною, а тому, визнав обґрунтованою суму витрат на правничу допомогу у розмірі 90 745,46 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулось безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2023 у справі №916/4111/21 скасувати у задоволеній частині стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 90 745,46 грн. та 38 509,08 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Зокрема, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ПрАТ «НЕК «Укренерго» зазначає, що:

- суд першої інстанції вийшов за межи вимог відповідача та дійшов хибного висновку про стягнення судових витрат на проведення судової експертизи, оскільки у прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» просив стягнути лише витрати на правничу допомогу у розмірі 258 509,08 грн.; доказів на підтвердження домовленості між відповідачем та адвокатами щодо компенсації фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (зокрема щодо витрат на експертизу), до матеріалів справи не додано; витрати на професійну правничу допомогу та на проведення експертизи є окремими витратами;

- відповідачем не надано належних доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зокрема: відповідний Договір про надання правової допомоги; Акти приймання-передачі наданих послуг з детальним описом, які саме послуги було виконано та прийнято; у платіжних інструкціях, якими відповідач підтверджує оплату адвокатських витрат, у реквізиту «отримувач» зазначено ФОП Коломійчука А.С. (платіжні інструкція №20978 від 10.10.2022) та ФОП Каназірського Ю.Ф. (платіжні інструкції №20710 від 06.09.2022, №20977 від 10.10.2022), проте, адвокат та фізична особа-підприємець - різні за статусом фізичні особи. Враховуючи вказане та посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц, згідно з якою відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, апелянт вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача 90 745,46 грн. у якості відшкодування витрат на професійну правову допомогу;

- відповідачем не надано розрахунку витрат на правову допомогу, а також не додано доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу в сумі 258 509,08 грн.;

- судом не досліджено реальний об`єм наданих послуг адвокатами Коломійчуком А.С. та Каназірським Ю.Ф.

Також, ПрАТ «НЕК «Укренерго» заперечує проти розумності і співмірності гонорару адвокатів з ціною позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Більш детально доводи ПрАТ «НЕК «Укренерго» викладені в апеляційної скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2023 у справі №916/4111/21, розгляд справи призначено на 23 березня 2023 о 12:30 год.

Однак, вказане судове засідання не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Савицького Я.Ф. у відпустці з 07.03.2023 по 17.04.2023 (включно).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.04.2023 учасників справи №916/4111/21 повідомлено про те, що розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення від 18.01.2023 у даній справі відбудеться 18.05.2023 об 11:30 год.

Крім того, вказаною ухвалою задоволено заяву представника ПрАТ НЕК Укренерго про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, з наданням можливості позивачу приймати участь в судовому засіданні поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів через програмне забезпечення EasyCon.

З метою належного повідомлення учасників справи про проведення судового засідання 18.05.2023 у справі №916/4111/21 відповідну інформацію судом було додатково розміщено 18.04.2023 на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України».

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався та відзиву не надав.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 31.05.2023 об 11:00 год.

31.05.2023 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції від 18.01.2023 та відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Чорноморенергоспецмонтаж" у відшкодуванні судових витрат по справі №916/4111/21.

Представник відповідача у судове засідання 31.05.2023 не з`явився. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 31.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний суд зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану та у зв`язку із перебуванням головуючого судді Савицького Я.Ф. у відпустці з 07.03.2023 по 17.04.2023, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга ПрАТ НЕК Укренерго на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2023 у справі №916/4111/21 розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені додаткового рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

За змістом ч.3 ст. 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1) договір про надання правничої допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у ч. 2 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Крім того, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) договір про надання правничої допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правничої допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Ці форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплату гонорару, який зазначений у формі погодинної оплати, є кількість годин, помножена на вартість однієї години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачене як положеннями цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

У даному контексті судова колегія враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18, згідно з якою розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, Договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 у справі №915/517/21 містить висновок, що відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Подібні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 01.12.2021 у справі №910/14598/20, від 16.02.2023 у справі №911/1779/21, від 27.04.2023 у справі №910/16174/21 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18.

Верховний Суд у своїй постанові від 14.05.2019 у справі №922/576/18 зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказану правову позицію щодо застосування положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд, висловив, зокрема, у постановах від 03.05.2019 у справі №910/10911/18, від 14.05.2019 у справі №922/576/18, від 29.05.2019 у справі №910/10483/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 25.06.2019 №916/1340/18.

Разом з тим, з огляду на матеріали справи №916/4111/21 вбачається, що ТОВ "Чорноморенергоспецмонтаж" не надав договорів про надання правової допомоги, укладених між відповідачем та адвокатами Коломійчуком і Каназірським Ю.Ф., в яких було б визначено повноваження адвоката, розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару, порядок виплати, тощо.

Отже, беручи до уваги відсутність Договору про надання правової допомоги як правової підстави понесених витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вимоги відповідача про відшкодування відповідних витрат за рахунок позивача.

Водночас, колегія суддів вбачає, що на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі та розміру останніх що ТОВ "Чорноморенергоспецмонтаж" було надано низку документів, а саме:

- копію додаткової угоди від 25.06.2022 до договору про надання правничої допомоги від 25.06.2022, підписаної сторонами, згідно з якою за представництво адвоката Коломійчука А.С. (адвокат) в Господарському суді Одеської області у справі №916/4111/21 ТОВ "Чорноморенергоспецмонтаж" (Клієнт) оплачує гонорар (вартість наданих послуг) у розмірі 2,734% від ціни позову, а саме: 110 000,00 грн. (т. 3 а.с. 21);

- копію опису наданих послуг від 19.12.2022, виконаних адвокатом Коломійчуком А.С. щодо надання правничої допомоги відповідачу у справі №916/4111/21 на суму 110 000,00 грн. 2,734% від ціни позову, підписаного лише адвокатом (т.3 а.с. 20, зворотн. стор.);

- копію додаткової угоди від 25.06.2022 до договору про надання правничої допомоги від 30.12.2021, підписаної сторонами, згідно з якою за представництво адвоката Каназірського Ю.Ф. (адвокат) в Господарському суді Одеської області у справі №916/4111/21 ТОВ "Чорноморенергоспецмонтаж" (Клієнт) оплачує гонорар (вартість наданих послуг) у розмірі 3,691% від ціни позову, а саме: 1148 509,08 грн. (т. 3 а.с. 22 зворотн. стор.);

- копію опису наданих послуг від 19.12.2022, виконаних адвокатом Каназірським Ю.Ф. щодо надання правничої допомоги відповідачу у справі №916/4111/21 на суму 148 509,08 грн. 3,691% від ціни позову, підписаного лише адвокатом (т.3 а.с. 22);

- копію платіжної інструкції від 10.10.2022 №20978 на суму 110 000,00 грн., згідно з якою платник - ТОВ "Чорноморенергоспецмонтаж", отримувач ФОП Коломійчук А.С., призначення платежу надання правової допомоги за договором б/н від 25.06.2022 згідно рахунку б/н від 10.10.2022 без ПДВ (т. 3 а.с. 21 зворотн. стор.);

- копію платіжної інструкції від 10.10.2022 №20977 на суму 110 000,00 грн., згідно з якою платник - ТОВ "Чорноморенергоспецмонтаж", отримувач ФОП Каназірський Ю.Ф., призначення платежу надання правової допомоги за договором б/н від 30.12.2021 згідно рахунку б/н від 10.10.2022 без ПДВ (т. 3 а.с. 23 зворотн. стор.);

- копію платіжної інструкції від 06.09.2022 №20710 на суму 38 509,08 грн., згідно з якою платник - ТОВ "Чорноморенергоспецмонтаж", отримувач ФОП Каназірський Ю.Ф., призначення платежу надання правової допомоги за договором б/н від 30.12.2021 без ПДВ (т. 3 а.с. 23).

Дослідивши надані докази, апеляційний суд зазначає, що описи наданих послуг від 19.12.2022, виконані адвокатом Каназірським Ю.Ф. та адвокатом Коломійчуком А.С., як правильно зазначив суд першої інстанції, є тотожніми.

У вказаних описах відсутній детальний опис робіт, які були виконані адвокатами. В даних описах лише перелічена частина загальних видів, які можуть надаватись адвокатом в процесі представництва клієнта у суді.

Також колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні і відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження фактичного надання послуг з правничої допомоги та їх приймання Клієнтом - ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж, а саме: не надано Актів приймання-передачі відповідних послуг.

При цьому, оскільки, як зазначалось вище, описи наданих послуг підписані лише адвокатами, то наведені документи не можна вважати альтернативою актам приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги.

Додаткові угоди до Договорів про надання правової допомоги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки у матеріалах справи відсутні відповідні Договори, а саме Додаткові угоди є тотожніми та в них також не визначено перелік послуг, з яких саме складається допомога кожного з адвокатів (окремо), яка була надана ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж.

У зв`язку з цим, апеляційний господарський суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість суми заявленого до стягнення гонорару адвокатів.

Щодо платіжних інструкцій, наявних у матеріалах справи, то колегія суддів звертає увагу на те, що по-перше, вони не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у заявленому розмірі, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, згідно з якою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

По-друге, у реквізиті «отримувач» останніх, зазначено отримувачем Фізичну особу-підприємця Коломійчука А.С. (платіжні інструкція №20978 від 10.10.2022) та Фізичну особу-підприємця Каназірського А.Ф. (платіжні інструкції №20710 від 06.09.2022, №20977 від 10.10.2022).

Водночас, як відомо, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» чітко визначає форми, у яких особа, яка отримала право на здійснення адвокатської діяльності, може здійснювати адвокатську діяльність: індивідуально; адвокатське бюро; адвокатське об`єднання. Про ФОП, ТОВ тощо у Законі мови не йде. Також у законі йдеться про «правову допомогу», а не про «юридичні послуги».

При цьому, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом, здійснює виключно адвокат фізична особа.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Адвокатська діяльність є незалежною професійною діяльністю адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Аналогічні положення закріплено також і у процесуальних кодексах.

Варто зазначити, що Рада адвокатів України 15.10.2020 затвердила роз`яснення «Щодо підстав для здійснення адвокатської діяльності», в якому підкреслила, що адвокат не має права представляти інтереси в суді, уклавши з клієнтом договір як ФОП.

Зокрема, у даному роз`ясненні зазначено, що адвокат, який вказав в Єдиному реєстрі адвокатів України інформацію про те, що він здійснює адвокатську діяльність індивідуально та при цьому не вказав інших форм здійснення ним адвокатської діяльності (адвокатське бюро чи об`єднання), однак при цьому є найманим працівником у інших юридичних особах (за винятком адвокатського бюро та об`єднання), або фізичних осіб-підприємців, може бути представником цих та інших осіб у суді, виключно уклавши договір з клієнтом як адвокат відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження представництва інтересів ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж при розгляді справи №916/4111/21, до матеріалів справи долучено ордер серії ВН №078039 від 30.12.2021 на ім`я Каназірського А.Ф. та ордер серії ВН №1155987 від 27.06.2022 на ім`я Коломійчука А.С.

Тобто, представництво інтересів ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж при розгляді справи №916/4111/21 в суді здійснювали саме адвокати, а не фізичні особи-підприємці.

Окремо, судова колегія звертає увагу на те, що ордер серії ВН №078039 від 30.12.2021 на ім`я Каназірського А.Ф. не відповідає формі ордеру, затвердженої Рішенням Ради адвокатів №41 від 12.04.2019 Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (Положення), оскільки виготовлена друкарським способом.

Разом з цим, пунктами 5, 6 Положення визначено, що ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі Особистого кабінету адвоката на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Вимоги щодо форми ордеру визначені пунктами 7-12 Вищенаведеного Положення.

При цьому, згідно з пунктами 4 та 6 Рішення Ради адвокатів №41 від 12.04.2019 Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції дозволено адвокатам України в строк до 01.01.2022 використовувати Типову форму ордера (виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону, зеленого кольору, серійний номерний бланк), затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17.12.2012.

Судова колегія враховує, що типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні) (п. 5. Рішення Ради адвокатів №41 від 12.04.2019 Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції).

Однак, враховуючи, що у матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження повноважень адвокатів у справі №916/4111/21 (Договору про надання правової допомоги), які виникли до 01.01.2022; перша заява відповідача у справі №916/4111/21 датована 07.06.2022 (при цьому, підписантом заяви є Генеральний директор ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж), то слід зазначити, що ордер серії ВН №078039 від 30.12.2021 на ім`я Каназірського А.Ф. не є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта у справі №916/4111/21, що узгоджується з п.11. Положення.

Ураховуючи вищевказане, апеляційний суд наголошує, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, та/або порядок її обчислення повинен визначатися у самому договорі про надання правової допомоги. Отже, саме по собі Додаткові угоди, що надані до суду та платіжні інструкції з посиланням на Договори, яких немає у матеріалах справи та рахунки, що також відсутні у справі №916/4111/21 та які свідчать, що розрахунки здійснювались з фізичними-особами підприємцями, а не адвокатами, не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру гонорару адвокатів у даній справі (при цьому, судова колегія враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 01.12.2021 у справі №910/14598/20).

З огляду на вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд, користуючись своїми дискреційними повноваженнями, з огляду на відсутність документального підтвердження обґрунтованості розміру заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 258 509,08 грн. відсутні.

Апеляційна колегія зауважує, що місцевий господарський суд фактично не дослідив докази, надані відповідачем в обґрунтування наданих йому послуг з професійної правничої допомоги та їх розміру, залишивши поза увагою викладене вище у даній постанові; не з`ясував з достовірністю, який порядок обчислення витрат на правничу допомогу та яка форма адвокатського гонорару були визначені між відповідачем та кожним адвокатом окремо; які конкретно послуги надавав кожний з адвокатів; на підставі яких документів кожний з адвокатів здійснював представництво відповідача в суді тощо.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи щодо доведення належними та допустимими доказами витрат відповідача на правничу допомогу та її складові.

Більш того, колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що відповідачем було надано розрахунок витрат на правничу допомогу, а також докази щодо фактичного обсягу послуг правничої допомоги, наданої в суді, оскільки вказане спростовується мотивувальною частиною даної постанови. Також, є незрозумілим з яких міркувань виходив місцевий господарський суд, присуджуючи до стягнення з позивача частину заявлених відповідачем витрат у розмірі саме 90 745,46 грн.

Щодо стягнення судом першої інстанції з ПрАТ «НЕК «Укренерго» витрат у розмірі 38 509,08 грн. на проведення у межах даної справи електротехнічної експертизи.

З огляду на матеріали справи вбачається, що ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж до заяви про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 258 509,08 грн. разом із переліченими вище документами додав, зокрема супровідний лист ОНДІСЕ від 09.11.2022 №22-3136, Акт №22-3136 попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта; рахунок на оплату експертизи; Акт №22-3136 здачі-приймання висновку експерта; платіжну інструкцію від 07.09.2022 №2 (т.3 а.с. 24-26 (зворотн. стор.).

Відповідно до цих документів ФОП Каназірський Ю.Ф. оплатил замовлену адвокатом Каназірським Ю.Ф. у ОНДІСЕ електротехнічну експертизу вартістю 38 509,08 грн.

Тобто, відповідачем надані докази на підтвердження понесених ним витрат, пов`язаних з проведенням експертизи для підтвердження своєї правової позиції у справі №916/4111/21. Вказана експертиза на є судовою, оскільки не призначалась судом в межах розгляду даної справи.

Водночас, частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу та на проведення експертизи є окремими витратами.

Проте, ТОВ Чорноморенергоспецмонтаж в заяві про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 258 509,08 грн. не заявлено про стягнення будь-яких інших витрат, крім наведених.

Доказів про домовленість між ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» та адвокатами - Коломійчуком Андрієм Сергійовичем і Каназірським Юрієм Федоровичем, про компенсацію фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення, зокрема щодо витрат на експертизу, до матеріалів справи не додано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що Господарський суд Одеської області вийшов за межи заявлених відповідачем вимог, стягнувши суму витрат на експертизу, про яку відповідач не заявляв, а тому ухвалив помилкове рішення в частині стягнення з ПрАТ «НЕК «Укренерго» 38 509,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини та докази на їх підтвердження, враховуючи, що заявлені ПрАТ «НЕК «Укренерго» в апеляційній скарзі підстави оскарження додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2023 у справі №916/4111/21 знайшли своє підтвердження та є обґрунтованими, а суд першої інстанції допустив неправильне застосування та порушення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване додаткове рішення не відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального права України, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційних вимог, скасування рішення суду з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморенергоспецмонтаж про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 258 509,08 грн.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 269, 270, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2023 року у справі №916/4111/21 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморенергоспецмонтаж про стягнення з Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 258 509,08 грн. у справі №916/4111/21 відмовити.

Постанова відповідно до ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складено 01.06.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.