ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Справа № 915/1212/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі судового засідання Матвєєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державної установи "Держгідрографія" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, ідентифікаційний код 21720000, фактична адреса: 02094, м. Київ, просп. Ю.Гагаріна, 23, e-mail: )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінсова компанія Миколаїв ІНІСС" (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20, оф. 18, ідентифікаційний код 20874215, e-mail: )

про: стягнення 517697,81 грн.

представники учасників справи в судове засідання не з`явилися

У С Т А Н О В И В:

05.08.2021 Державна установа "Держгідрографія" (далі - ДУ "Держгідрографія") звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 1421/12/21 від 03.08.2021 (вх. № 12015/21) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Миколаїв ІНІСС" (далі - ТОВ "ФК Миколаїв ІНІСС"), в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 517697,81 грн., а також судові витрати в сумі 7765,47 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1212/21 та визначено головуючим у справі суддю Адаховську В.С.

Ухвалою суду від 10.08.2021 вказану позовну заяву залишено без руху. Встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

25.08.2021 до суду від позивача, на виконання вимог ухвали суду від 10.08.2021, надійшла заява № 1524/3063/12/21 від 19.08.2021 (вх. № 12771/21) щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.10.2021; встановлено учасникам справи строки для подання до суду заяв по суті справи.

23.09.2021 від відповідача надійшов відзив № 01-юр від 23.09.2021 (вх. № 14375/21), в якому відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити в їх задоволенні, оскільки ТОВ "ФК Миколаїв ІНІСС" не було допущено жодного порушення умов договорів підряду, а відповідальність, нібито встановлена висновками ревізії діяльності позивача, не має ніякого відношення до дій відповідача та не передбачена нормами діючого законодавства.

11.10.2021 підготовче засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

05.11.2021 від відповідача надійшли додаткові пояснення № 02-юр від 02.11.2021 (вх. № 16614/21), в яких відповідач просить залучити до матеріалів справи документи в якості доказів (зокрема, копії актів виконаних робіт за формою КБ-2в) та повідомляє, що позивачем так і не визначено, на якій правовій підставі з відповідача підлягає стягненню грошові кошти у даній справі.

Ухвалою суду від 24.11.2021 призначено підготовче засідання на 09.12.2021 о 10:30.

Ухвалою суду від 09.12.2021, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 23.12.2021 о 10:00, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 10.12.2021.

23.12.2021 відповідач супровідним листом б/н від 23.12.2021 (вх. № 19325/21) надіслав до суду копії актів виконаних робіт на 62 аркушах.

Ухвалою суду від 23.12.2021, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.02.2022 о 10:30, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 24.12.2021.

09.02.2022 від відповідача до суду надійшов супровідний лист № б/н від 09.02.2022 (вх. № 2025/22), до якого додано копії довідок про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

10.02.2022 у судовому засіданні судом було оголошено перерву до 16.02.2022 о 10:00.

14.02.2022 від відповідача до суду надійшли додаткові письмові пояснення.

16.02.2022 у судовому засіданні судом було оголошено перерву до 01.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 24.02.2022, який на даний час продовжено до 20 травня 2023 року включно.

01.03.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з обставинами, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України.

Враховуючи вищенаведене, воєнну ситуацію та стан безпеки у Миколаївській області, з метою забезпечення розумного балансу між нормами ст. 3 Конституції України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень Закону України "Про правовий режим воєнного стану", приймаючи до уваги обставини даної справи та достатність часу, наданого всім учасникам справи для висловлення своєї правової позиції, ухвалою суду від 04.04.2023 суд продовжив розгляд справи та призначив наступне судове засідання на 02.05.2023.

24.04.2023 від відповідача до суду надійшла заява, в якій він зазначає, що ним були надані усі наявні пояснення, заперечення та докази на їх підтвердження та просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

02.05.2023 від позивача до суду надійшла заява, в якій він підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу, суду не повідомлялося.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

На підставі норм ст. 233 ГПК України, в судовому засіданні 02.05.2023 судом було підписано вступну та резолютивну частину рішення без її проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

У період з 01.01.2016 по 31.03.2020 за результатом публічних закупівель між Державною установою "Держгідрографія", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Миколаїв ІНІСС", як виконавцем, було укладено ряд договорів на проведення ремонтних робіт, а саме:

- договір від 03.11.2017 № 285/17 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується у 2017-2018 роках надати замовнику послуги з поточного ремонту башти Аджигольського Середнього маяка, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 945500,00 грн., крім того ПДВ - 189100,00 грн. Ціна договору становить 1134600,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг - до 01.06.2018 (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.08.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань договором (п. 10.1 договору);

- договір від 20.05.2019 № 160/19 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується у 2019 році надати замовнику послуги з поточного ремонту маяка Західний Задній (686). Заміна щита видимості. Очищення і фарбування металоконструкції, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 665500,00 грн., крім того ПДВ - 133100,00 грн. Ціна договору становить 798600,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг - 41 календарний день з моменту підписання сторонами акта про початок надання послуг, але не пізніше 31.08.2019 (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору);

- договір від 27.05.2019 № 162/19 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується у 2019 році надати замовнику послуги з поточного ремонту маяка Східний Задній (691). Заміна щита видимості. Очищення і фарбування металоконструкції, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 715000,00 грн., крім того ПДВ - 143000,00 грн. Ціна договору становить 858000,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг - 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта про початок надання послуг, але не пізніше 30.09.2019 (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору);

- договір від 19.07.2016 № 194/16 про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується надати замовнику послуги з поточного ремонту Дніпро-Лиманського Переднього СНЗ, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 2.3 договору вартість договору без ПДВ становить 134710,00 грн., ПДВ - 26942,00 грн. Ціна договору становить 161652,00 грн. з ПДВ. Термін надання послуг становить 30 календарних днів від дати отримання попередньої оплати (п. 3.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2016, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору);

- договір від 14.06.2016 № 171/16 про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується надати послуги з поточного ремонту маякової башти Переднього Вікторівського маяка, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 2.3 договору вартість договору без ПДВ становить 62685,00 грн., ПДВ - 12537,00 грн. Ціна договору становить 75222,00 грн. з ПДВ. Термін надання послуг - 20 робочих днів від дати отримання попередньої оплати (п. 3.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2016, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору);

- договір від 10.01.2018 № 06/18 про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується у 2018 році надати послуги з поточного ремонту гаража Кисляківського маяка, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 80000,00 грн., ПДВ - 16000,00 грн. Ціна договору становить 96000,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг - до 01.03:2018 (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.05.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору);

- договір від 27.12.2019 № 420/19 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується надати замовнику послуги з поточного ремонту житлового будинку на території маяка Руський Задній (інв. № 01010095) (99999999-9 -Не відображене у інших розділах), а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 833335,00 грн., ПДВ - 166667,00 грн. Ціна договору становить 1000002,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг становить 150 календарних днів з дати отримання письмової заявки від покупця (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30.06.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 11.1 договору);

- договір від 10.01.2018 № 04/18 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується у 2018 році надати замовнику послуги з поточного ремонту маякової башти Порту Дніпро-Бузького зворотного Заднього СНЗ, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 265500,00 грн., ПДВ - 53100,00 грн. Ціна договору становить 318600,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг до 01.05.2018 (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 01.06.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору);

- договір від 21.05.2018 № 211/18 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується у 2018 році надати замовнику послуги з поточного ремонту башти маяка Руський Задній , а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 502500,00 грн., ПДВ - 100500,00 грн. Ціна договору становить 603000,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг до 31.08.2018 (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30.08.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1 договору);

- договір від 23.12.2019 № 404/19 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується у 2019-2020 роках надати замовнику послуги з поточного ремонту покрівлі агрегатної на території Заднього Хаблівського маяка (99999999-9 - Не відображене у інших розділах), а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 291000,00 грн., ПДВ - 58200,00 грн. Ціна договору становить 349200,00 грн. з ПДВ. Строк надання послуг становить 96 календарних днів з дати отримання письмової заявки від покупця (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30.04.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 11.1 договору);

- договір від 27.12.2019 № 419/19 ДЗ про закупівлю послуг, відповідно до умов якого виконавець за договором зобов`язується надати замовнику послуги з поточного ремонту житлового будинку на території маяка Руський Задній (інв.№01010071) (99999999-9 - Не відображене у інших розділах), а замовник - прийняти та оплатити такі послуги. Згідно п. 3.2 договору вартість послуг за договором без ПДВ становить 833335,00 грн., ПДВ - 166667,00 грн. Ціна договору становить 1000002,00 грн. з ПДВ.). Строк надання послуг становить 150 календарних днів з дати отримання письмової заявки від покупця (п. 5.2 договору). Договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30.06.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 11.1 договору).

Умовами вказаних договорів (п.1.2) визначено, зокрема, що обсяг закупівлі послуг визначається кошторисною документацією, яка є додатком до договору та невід`ємною його частиною.

Спірні договори є виконаними, послуги за ними були надані виконавцем та прийняті замовником.

В подальшому, Державною аудиторською службою України було проведено в період з 21.04.2020 по 03.06.2020 планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДУ "Держгідрографія" за період з 01.01.2016 до 31.03.2020.

За наслідками проведеної ревізії було виявлено завищення вартості наданих послуг з поточного ремонту об`єктів на загальну суму 517697,81 грн. (за договором №285/17ДЗ від 03.11.2017 на суму 2408,89 грн.; за договором №160/19ДЗ від 20.05.2019 на суму 192166,83 грн. та за договором №162/19ДЗ від 27.05.2019 на суму 248024,1 грн.), а також завищення вартості наданих послуг з поточного ремонту об`єктів за рахунок неправомірного нарахування інших супутних витрат, в т.ч. витрат на відрядження, проїзд та перевезення працівників та інші транспортні послуги на загальну суму 75097,99 грн. (за договором №194/16 від 19.07.2016 на суму 20412,0 грн.; за договором №171/16 від 14.06.2016 на суму 2376,0 грн., за договором №06/18 від 10.01.2018 на суму 5184,0 грн.; за договором №420/19ДЗ від 27.12.2019 на суму 6000,0 грн.; за договором №04/18ДЗ від 10.01.2018 на суму 3312,0 грн.; за договором №211/18ДЗ від 21.05.2018 на суму 6912,0 грн.; за договором №404/19ДЗ від 23.12.2019 на суму 7776,0 грн. та за договором №419/19ДЗ від 27.12.2019 на суму 23125,99 грн.).

Позивачем зазначено, що загальна сума завищеної вартості наданих послуг поточного ремонту об`єктів позивача становила 520876,79 грн. з ПДВ, але у період перевірки відповідачем частково здійснено перерахунок і добровільно відшкодовано позивачу 3178,98 грн.

10.08.2020 Державною аудиторською службою України направлено на адресу позивача лист № 000600-14/3439-2020 щодо усунення порушень законодавства, зокрема, шляхом забезпечення відшкодування, відповідно до норм статей 193, 199, 217, 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статей 611, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) на користь позивача шкоди (збитків) заподіяних внаслідок завищення підрядною організацією вартості та обсягів виконаних робіт.

З цих підстав, позивачем 02.09.2020 було направлено на адресу відповідача претензію №1164/05/20 про сплату заборгованості, яка виникла внаслідок виявленого Держаудитслужбою завищення вартості наданих послуг з поточного ремонту об`єктів в загальному розмірі 517697,81 грн.

ТОВ "ФК Миколаїв ІНІСС" у відповіді № 2.10.20-1 від 02.10.2020 відмовило у задоволенні претензії.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Загальною засадою цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 ГК України та ст. 526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Приписами ст. 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1-3 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За приписами частини другої статті 845 ЦК України якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Згідно з частиною першою статті 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частин першої та другої статті 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Частиною першою статті 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; 4) вини.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад господарського правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, між ними в період з 01.01.2016 по 31.03.2020 було укладено одинадцять договорів про закупівлю послуг з поточного ремонту різних об`єктів.

За своєю правовою природою ці договори є договорами підряду.

У вказаних договорах їх учасники серед іншого погодили ціну, вартість робіт, строки їх виконання.

Також матеріали справи містять додатки до договорів, а саме: технічні вимоги до предмета закупівлі, договірні ціни до договорів, локальні кошториси та підсумкові відомості ресурсів до локальних кошторисів.

Суд зазначає, що будь-які доводи на підтвердження неможливості перевірки витрат підрядника до моменту підписання актів приймання-передачі виконаних робіт ДУ "Держгідрографія" не наведено.

Зобов`язання за усіма договорами виконані належним чином, на підтвердження чого суду надані акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

Позивач повністю оплатив вартість виконаних робіт, яка була визначена сторонами у договорах.

В силу вимог ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За результатами надання оцінки наявним в матеріалах справи доказам, які свідчать про виконання сторонами прийнятих на себе за умовами укладених договорів зобов`язань, враховуючи неможливість зміни ціни в договорі після його виконання, суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу грошових коштів, які були включені до витрат відповідача під час виконання робіт за зазначеними договорами.

Враховуючи надання позивачем на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог акту № 06-21/11 від 08.07.2020 планової ревізії фінансово-господарської діяльності ДУ "Держгідрографія" в частині діяльності філії "Миколаївський район Держгідрографії" за період з 01.01.2016 по 31.03.2020 та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.09.2013 по 31.12.2015, складеного Державною аудиторською службою України, та довідки Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області б/н від 26.06.2020 планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ДУ "Держгідрографія" в частині діяльності філії ДУ "Миколаївський район Держгідрографії" за період з 01.01.2016 по 31.03.2020, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

З огляду на наведену законодавчу норму суд зазначає, що акт перевірки може бути підставою для вчинення процесуальних дій, зокрема, пред`явлення позову до суду, однак не позбавляє позивача процесуального обов`язку доводити наявність порушеного права чи законного інтересу, чого позивачем зроблено не було. Таким чином, за умови існування між сторонами у справі договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки як на підставу позовних вимог є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом правопорушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів та не можуть їх змінювати.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

В даному випадку суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України, змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи підписання позивачем актів приймання-передачі наданих послуг без зауважень та заперечень, приймаючи до уваги ненадання позивачем будь-яких доказів, які можуть свідчити про наявність відступів або інших явних недоліків у роботах, що виконані ТОВ "ФК Миколаїв ІНІСС" за вказаними договорами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Суд зауважує, що оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, в даному випадку, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення суду складено та підписано 12.05.2023.

Суддя В.С. Адаховська