ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Справа № 915/147/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Артьомові І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ», вул. Братська, буд. 6, офіс 415, м. Київ, 04070 ()

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3

до відповідача Приватної виробничо-комерційної фірми «КАЛЬТАІР», вул. Спаська, 43, м. Миколаїв, 54001 ()

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

про стягнення 153 205, 48 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Хардаєв Олександр Володимирович (поза межами суду)

від відповідача: Кліпіков Руслан Борисович (поза межами суду)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Приватної виробничо-комерційної фірми «КАЛЬТАІР» заборгованість в розмірі 153 205, 48 грн., яка складається з суми 125 000, 00 грн., що становить 50 % передоплати за договором оренди та суми штрафних санкцій (пені) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 28 205, 48 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2023 призначено судове засідання по справі на 19.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.05.2023 відмовлено в задоволенні заяви (вх. № 6047/23 від 12.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ" про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.05.2023 задоволено заяву (вх. № 6108/23 від 15.05.2023) позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.05.2023 задоволено заяву (вх. № 6151/23 від 15.05.2023) відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В судовому засіданні 19.05.2023 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено, що між ПВКФ «КАЛЬТАІР» (орендодавець) та ТОВ «УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМАНІЯ» (орендар) був укладений договір № 29/10/21-2 від 29.10.2021 оренди тепловоза, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язувався передати у тимчасове платне володіння та користування орендаря тепловоз марки ЧМЕЗ, заводський № 137.

Позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договору, оскільки на виконання умов договору позивачем проведено передоплату у розмірі 50 % орендної плати за перший місяць оренди у розмірі 125 000, 00 грн., проте відповідачем не надано в оренду тепловоз, у зв`язку з чим 12.12.2022 позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги сплачених по договору коштів з урахуванням пені у зв`язку відмовою від договору № 30/11-22 від 30.11.2022.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви до суду повернення сплачених по договору коштів від відповідача не надходило, тепловоз в оренду не надавався, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 11, 509, 510, 530, 611, 766 ЦК України ст. 193, 216, 218, 222 ГК України та умовами договору.

2.2. Правова позиція відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 3126/23 від 15.03.2023) просить суд у задоволенні позовної заяви у частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій (пені) у сумі 28 205, 48 грн. відмовити в зв`язку з безпідставністю. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення передоплати за договором оренди тепловоза № 29/10/21-2 від 29.10.2021 у сумі 125 000, 00 грн. закрити в зв`язку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає наступне:

- відповідач підтверджує, що 29.10.2021 між сторонами у справі укладено договір оренди тепловозу № 29/10/21-2, згідно умов якого орендодавець зобов`язався передати у тимчасове платне володіння та користування орендаря тепловоз марки ТЕМ2, заводський № 1611С, для проведення маневрових робіт по подачі та забиранню порожніх та завантажених вагонів на території ДП "Морський торговельний порт "Південний";

- позивач стверджує, що за договором оренди тепловоза № 29/10/21-2 від 29.10.2021 виникли зобов`язання по передачі в оренду тепловозу ЧМЕЗ № 147, проте згідно договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021 предметом договору є оренда тепловозу ТЕМ2 № 1611С;

- відповідач зазначив, що своєчасно відправив тепловоз марки ТЕМ2 № 1611С за вказаною позивачем адресою, а тому своєчасно виконав свої зобов`язання, передбачені п. 4.2 договору, що виключає застосування відповідальності згідно п. 6.3 договору;

- відповідач зазначив, що позивач в порушення умов п. 4.3 договору не надав місця для підготовки тепловозу, належним чином обладнаного для виконання робіт, у зв`язку з чим, ПВКФ "КАЛЬТАІР" було вимушене проводити роботи з підготовки тепловозу до експлуатації в неналежних умовах та без необхідного обладнання;

- відповідач зазначає, що фактично роботи проводились в непристосованих умовах, на під`їзній колії під відкритим небом та впливом природних факторів, внаслідок чого відбулось заливання дощовими водами, електрообладнання, ланцюгів управління та силових ланцюгів тепловоза, в зв`язку з чим відповідач був вимушений перемістити тепловоз зі станції Берегова у власне локомотивне депо на станції Суми Південної залізниці для сушки та підготовки тепловозу для подальшої експлуатації, про що позивача було повідомлено листом № 108 від 10.12.2021;

- передача в оренду тепловозу не відбулась з незалежних від відповідача причин, а внаслідок порушення позивачем умов п. 4.3 договору;

- на даний час тепловоз готовий до експлуатації, про що позивача повідомлено листом від 06.03.2023;

- щодо посилань позивача про відмову від договору, відповідач зазначив, що в якості доказу відмови позивача від договору ним надається копія вимоги про повернення сплачених по договору коштів, проте зазначену вимогу не можна вважати належним доказом, оскільки у зазначеній вимозі позивач посилається на зовсім інший договір, а саме договір оренди тепловоза ЧМЕЗ № 147 під № 29/10/21-1 від 29.10.2021.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

29.10.2021 між відповідачем ПВКФ "КАЛЬТАІР" (орендодавець) та позивачем ТОВ "УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ" (орендар) було укладено договір № 29/10/21-2 оренди тепловоза.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до п. 1.1 договору за цим договором орендодавець зобов`язується передати у тимчасове платне володіння та користування орендаря тепловоз марки ТЕМ2, заводський № 1611С, для проведення маневрових робіт по подачі та забиранню порожніх та завантажених вагонів на території ДП "Морський торговельний порт "Южний" за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13, згідно норм, порядку та технології зазначеної у технічній документації для цих об`єктів.

Відповідно до п. 1.4 договору строк оренди - один рік з моменту підписання акту приймання-передачі тепловозу в оренду з можливістю продовження шляхом підписання додаткової угоди.

Відповідно до п. 1.5 договору відправка тепловозу на адресу орендаря здійснюється тільки після внесення не менше ніж 50 % орендної плати за перший місяць оренди на умовах, зазначених в п. 2.2 договору з урахуванням п. 4.1 договору.

Відповідно до п. 2.1 договору орендна плата за користування тепловозом становить 250 000, 00 грн. (дві п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), в т.ч. ПДВ - 41 666, 67 грн., на місяць.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Зазначена сума орендної плати є дійсною до 31.12.2021, після чого сторони переглядають вартість оренди шляхом підписання додаткової угоди.

Відповідно до п. 2.2 договору орендна плата за перший місяць оренди здійснюється на умовах передоплати у розмірі 50 % протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання цього договору. В подальшому оплата орендної плати здійснюється у строк до 10-го числа місяця наступного за звітним на підставі виставленого рахунку після підписання акту наданих послуг за звітний місяць в порядку передбаченому п. 2.6 договору.

У разі нездійснення орендарем розрахунку по орендній платі протягом 30 календарних днів з моменту настання строку оплати орендодавець має право призупинити оренду шляхом не виїзду тепловозу до моменту надходження коштів на рахунок орендодавця, що не є порушенням умов договору та не тягне за собою зменшення розміру орендної плати, застосування штрафних санкцій та інші наслідки невиконання умов договору.

Відповідно до п. 3.1.1 договору орендодавець зобов`язаний надати в тимчасове користування орендарю тепловоз в технічно справному стані для здійснення робіт, передбачених цим договором. Тепловоз повинен відповідати вимогам нормативних актів, що регулюють відносини, пов`язані з його експлуатацією та технічним характеристикам, зазначених для тепловозів цієї серії.

Відповідно до п. 4.1 договору протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання цього договору орендар зобов`язаний надати орендодавцю листа, в якому зазначити на чию адресу слід відправити тепловоз та вказати реквізити (найменування, адреса, код вантажоотримувача, найменування та код станції та інші реквізити, необхідні для пересилки тепловозу залізницею), а також вказати хто буде здійснювати розкредитацію тепловозу.

Відповідно до п. 4.2 договору орендодавець за свій рахунок здійснює підготовку документів для транспортування тепловозу залізницею (акт ф. ТУ-25 та інші) та здійснює відправку тепловозу орендарю протягом 10-15 робочих днів з моменту проведення авансового платежу у розмірі 50 % орендної плати.

Відповідно до п. 4.3 договору після прибуття тепловозу на станцію призначення орендодавець здійснює його підготовку до експлуатації. Орендар повинен надати місце для підготовки тепловоза до експлуатації з необхідним обладнанням.

Відповідно до п. 4.4 договору передача орендодавцем тепловоза орендарю здійснюється за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору. В акті приймання-передачі зазначає комплектація, вартість та стан тепловозу, а також інші дані, узгоджені сторонами. Акт підписується сторонами і скріплюється печатками сторін.

Відповідно до п. 4.5 договору місце передачі тепловоза орендарю: залізнична станція Берегова Одеської залізниці.

Відповідно до п. 4.7 договору зобов`язання щодо складання акту приймання-передачі тепловозу в оренду покладається на орендодавця.

Відповідно до п. 4.8 договору передача орендодавцем тепловоза орендарю здійснюється після прибуття тепловозу на адресу, зазначену орендарем у листі, про що складається акт приймання-передачі тепловозу в оренду.

Відповідно до п. 4.9 договору після передачі тепловозу орендодавець здійснює його підготовку до експлуатації та гарячий запуск, про що складається акт готовності тепловоза до експлуатації.

Відповідно до п. 6.3 договору за несвоєчасну відправку тепловоза з вини орендодавця останній сплачує орендарю пеню за кожен прострочений день в розмірі облікової ставки НБУ, що діє на дату розрахунку пені, від суми орендної плати за один місяць.

Відповідно до п. 9.3 договору договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до закінчення строку оренди, зазначеного в п. 1.4 договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання своїх зобов`язань, які виникли під час дії договору.

Продовження строку дії договору здійснюється на підставі додаткової угоди, що укладається сторонами не пізніше ніж за 20-ть календарних днів до закінчення строку дії договору.

Відповідно до п. 9.4 договору кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку з обов`язковим письмовим попередженням іншої сторони за 20 (двадцять) календарних днів до дня розірвання. Підставою для вимоги сторони про дострокове розірвання цього договору може бути невиконання або неналежне виконання іншою стороною умов цього договору, а також інші підстави, передбачені чинним законодавством, зокрема:

- несплата орендарем орендної плати більш як за один місяць;

- передача орендодавцем тепловозу, якість якого не відповідає умовам договору, при якій неможливо використовувати його за цільовим призначенням.

Орендодавець має право достроково розірвати договір у разі виникнення потреби у орендованому майні та у разі безпідставної відмови орендаря від збільшення розміру орендної плати у випадках, передбачених п. 2.5 договору.

Орендар також має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку у разі відсутності потреби у орендованому майні.

28.10.2021 позивач на виконання умов договору направив на адресу відповідача лист вих. № 28/10-5 від 28.10.2021, в якому просив здійснити відправку тепловозів ЧМЕЗ № 137 та ТЕМ2 № 1611С у холодному стані на своїх осях для подальшої роботи на території ДП "Морський торговельний порт "Южний", зазначивши наступні реквізити:

- вантажоодержувач ДП "МТП "Южний"

- юридична адреса: вул. Берегова, 13, м. Южне, Одеська область, 65481

- код вантажовідправника 1100

Станція Берегова Одеської залізниці, код станції 400502.

Розкредитація тепловозів по прибуттю буде здійснена ДП "МТП "Южний".

01.11.2021 відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 39 від 01.11.2021 на суму 250 000, 00 грн. з ПДВ. Підставою виставлення рахунку зазначено договір № 29/10/21-2 від 29.10.2021.

Позивач здійснив передоплату у розмірі 50 % відповідно до умов п. 2.2 договору у розмірі 125 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 772 від 16.11.2021 на суму 50 000, 00 грн.

№ 792 від 23.11.2021 на суму 20 000, 00 грн.

№ 814 від 29.11.2021 на суму 55 000, 00 грн.

Підставою оплати в усіх платіжних дорученнях в графі "Призначення платежу" зазначено "Сплата за оренду тепловоза згідно рахунка № 39 від 01.11.2021".

24.11.2021 ПВКФ «КАЛЬТАІР» (орендодавець) було здійснено відправку до станції Берегова Одеської залізниці тепловоз ТЕМ2 № 1611С, що підтверджується накладною № 41712291 ЕПД.

10.12.2021 відповідачем ПВКФ «КАЛЬТАІР» направлено на адресу позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ» лист № 108 від 10.12.2021, в якому відповідач повідомив, що бригадою працівників ПВКФ "КАЛЬТАІР" були проведені роботи з підготовки маневрових тепловозів, роботи проводились на території порту в складних умовах під відкритим небом, без належної матеріально-технічної бази та за несприятливих погодних умов (дощ, надмірна вологість), в зв`язку з чим ізоляція електрообладнання, кабельних ліній, ланцбгів живлення, ланцююгів управління, силових ланцюгів були залиті водою та змокріли, у зв`язку з чим працюють несправно. Відповідач повідомив, що подальша експлуатація тепловозів є небезпечною, а тому запустити їх в роботу не має можливості. Ремонт необхідно здійснювати в деповських умовах Суми Південної залізниці.

Доказів направлення листа суду не подано.

30.11.2022 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу вих. № 30-11/22 від 30.11.2022 про повернення сплачених по договору коштів та сплату штрафних санкцій у зв`язку із відмовою від договору. Так, у вимозі позивач, вказуючи про здійснення попередньої оплати в розмірі 50 % орендної плати відповідно до умов договору, а також на невиконання відповідачем зобов`язання щодо надання тепловозу, керуючись ч. 2 ст. 766 ЦК України зазначив, що відмовляється від договору № 29/10/21-1 від 29.10.2021 оренди тепловозу і вимагає у семиденний строк від дня пред`явлення цієї вимоги сплатити суму заборгованості у розмірі 50 % передоплати, що становить 125 000, 00 грн., штрафні санкції, визначені договором у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, у розмірі 28 205, 48 грн. До вимоги додано розрахунок заборгованості.

Факт направлення вимоги підтверджується фіскальним чеком.

Після відкриття провадження у даній господарській справі 07.03.2023 відповідачем направлено на адресу позивача лист № 27 від 07.03.2023, в якому відповідач повідомив, що маневровий тепловоз ТЕМ2 № 1611С готовий до експлуатації та передачі в оренду ТОВ «УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ» для виконання маневрових робіт на території ДП "Морський торговельний порт "Південний" за договором № 29/10/21-2 від 29.10.2021.

Факт направлення листа підтверджується фіскальним чеком.

Судом також встановлено, що 29.10.2021 між відповідачем ПВКФ "КАЛЬТАІР" (орендодавець) та позивачем ТОВ "УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ" (орендар) було укладено договір № 29/10/21-1 оренди тепловоза марки ЧМЕЗ № 137, умови якого за змістом є ідентичними договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021.

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом з вимогою про повернення передоплати та стягнення пені за порушення строків передачі тепловозу за договором № 814 від 29.11.2021 на суму 55 000, 00 грн.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Правове регулювання орендних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору підряду виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова об`єднаної палати КЦС від 01.03.2021 № 180/1735/16-ц (61-18013сво18)).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ГК України у разі неможливості виконання зобов`язання повністю або частково зобов`язана сторона з метою запобігання невигідним для сторін майновим та іншим наслідкам повинна негайно повідомити про це управнену сторону, яка має вжити необхідних заходів щодо зменшення зазначених наслідків. Таке повідомлення не звільняє зобов`язану сторону від відповідальності за невиконання зобов`язання відповідно до вимог закону.

Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18 наголошував на тому, що:

"…Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них".

Подібні висновки викладено у постанові КГС ВС від 25.04.2023 у справі № 911/950/16 (911/3488/20), у постанові ОП КЦС ВС від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, у постанові КЦС ВС від 03.03.2021 у справі № 522/799/16-ц.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17; п. 68 постанови ВП ВС від 22.09.2020 № 918/631/19).

4.2. Правове регулювання розірвання договору та наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1, 2 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк.

Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Відповідно до ст. 766 ЦК України якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

4.3. Правове регулювання нарахування та стягнення пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Між сторонами у даній справі було укладено два ідентичні за змістом договори оренди тепловозів, а саме:

- договір № 29/10/21-2 від 29.10.2021 щодо надання в оренду тепловоза марки ТЕМ2, заводський № 1611С;

- договір № 29/10/21-1 від 29.10.2021 щодо надання в оренду тепловоза марки ЧМЕЗ, заводський № 137.

Предметом та підставою спору у даній справі є вимога про стягнення попередньої оплати та пені, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021 щодо надання в оренду тепловоза марки ТЕМ2, заводський № 1611С.

Судом встановлено, що умовами договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021 сторони погодили наступний порядок передачі тепловоза в оренду:

1) протягом 3 робочих днів з моменту підписання договору орендар зобов`язаний надати орендодавцю листа, в якому зазначити на чию адресу слід відправити тепловоз та вказати реквізити, а також зазначити хто буде здійснювати розкредитацію тепловоза (п. 4.1 договору);

2) протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору орендар здійснює передоплату за перший місяць оренди у розмірі 50 % орендної плати (п. 2.2 договору);

3) протягом 10-15 робочих днів з моменту проведення авансового платежу в розмірі 50 % орендної плати орендодавець здійснює підготовку документів для транспортування тепловозу залізницею та здійснює відправку тепловозу (п. 4.2 договору);

4) після прибуття тепловозу на станцію призначення орендодавець здійснює підготовку тепловозу до експлуатації, а орендар надає місце для підготовки тепловоза до експлуатації з необхідним обладнанням (п. 4.3 договору);

5) передача орендодавцем тепловоза орендарю за актом приймання-передачі, обов`язок зі складання якого покладається на орендодавця (п. 4.4, п. 4.7 договору).

Судом встановлено, що на виконання умов п. 4.1, 2.2 договору орендар (позивач) надав орендодавцю (відповідачу) лист вих. № 28/10-5 від 28.10.2021, в якому повідомив станцію призначення з необхідними реквізитами та особу, яка буде здійснювати розкредитацію тепловоза (ДП "МТП Южний", станція Берегова Одеської залізниці). Крім того, орендарем проведено попередню оплату в загальній сумі 125 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 772 від 16.11.2021, № 792 від 23.11.2021, № 814 від 29.11.2021.

Отже, в силу умов п. 4.2 договору орендодавець зобов`язаний був в період з 30.11.2021 по 20.12.2021 здійснити відправку тепловоза.

На виконання умов договору орендодавцем здійснено відправку тепловоза марки ТЕМ2, заводський № 1611С, що підтверджується накладною від 24.11.2021, тобто відправку орендодавцем здійснено у строк, встановлений умовами договору.

Проте, під час проведення робіт з підготовки маневрових тепловозів орендодавцем встановлено неполадки у їх роботі, необхідність ремонту в деповських умовах, у зв`язку з чим орендодавець повідомив орендаря листом від 10.12.2021 № 108 про відсутність можливості запуску в роботу тепловозів.

Станом на дату розгляду справи матеріали справи не містять доказів передачі орендодавцем орендарю тепловозу марки ТЕМ2, заводський № 1611С в оренду згідно акту приймання-передачі.

Суду не подано доказів повідомлення орендодавцем орендаря, починаючи з грудня 2021 та протягом 2022 про готовність тепловозів для передачі в оренду й лише після відкриття провадження у даній справі орендодавцем направлено відповідний лист від 07.03.2023.

Судом встановлено, що до звернення до суду із даним позовом 30.11.2022 позивач направив на адресу відповідача вимогу про розірвання договору та повернення передоплати, зазначивши договір № 29/10/21-1 від 29.10.2021. Відповідач стверджує, що відмова відбулась по іншому договору, відтак, підстави для повернення передоплати відсутні. Водночас, позивач наполягає, що вимога стосувалась саме договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021.

Суд виходить з наступного. В судовому засіданні 19.05.2021 сторони підтвердили, що платежі (попередня оплата) здійснена орендарем лише по одному договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021, докази проведення позивачем будь-яких оплат по договору № 29/10/21-1 від 29.10.2021 відсутні. Тепловози марки ТЕМ2, заводський № 1611С та марки ЧМЕЗ, заводський № 137, які є об`єктами оренди по двом договорам, в орендне користування орендарю не передано. Докази зворотного відсутні (в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі тепловозу (-ів) в оренду).

Як встановлено судом вище, для проведення попередньої оплати відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 39 від 01.11.2021 на суму 250 000, 00 грн., в якому підставою для оплати зазначено договір № 29/10/21-2 від 29.10.2021. Крім того, в графі рахунку "Товари, роботи, послуги" зазначено "Оренда тепловоза марки ТЕМ2, заводський № 1611С". В свою чергу, позивачем згідно вищевказаних трьох платіжних доручень на виконання умов договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021 проведено попередню оплату в розмірі 50 % орендної плати за перший місяць оренди, що становить 125 000, 00 грн. При цьому, в усіх платіжних дорученнях підставою для оплати позивачем зазначено рахунок № 39 від 01.11.2021. Отже, викладене, дозволяє дійти висновку, що обидві сторони усвідомлювали та не могли не розуміти, що у вимозі ставиться питання про дострокове розірвання договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021. Так, у вимозі позивачем зазначено про виконання ним умов договору в частині проведення попередньої оплати та невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання щодо передачі тепловоза в оренду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем реалізовано право на відмову від договору № 29/10/21-2 від 29.10.2021 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 766 ЦК України та умов п. 9.4 договору.

Щодо посилань відповідача на невиконання позивачем умов п. 4.3 договору в частині забезпечення місця для підготовки тепловоза до експлуатації, то суд зазначає, що: по-перше, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вказаної обставини (відсутні докази направлення орендодавцем орендарю будь-яких листів, вимог, претензій тощо з підстав невиконання орендарем умов п. 4.3 договору); по-друге, умовами договору не передбачено обов`язку орендаря складати будь-які документи (повідомлення, акти тощо) на підтвердження виконання умов п. 4.3 договору. Як вбачається з матеріалів справи, підставою неможливості передачі тепловозів в орендне користування став факт поломки тепловозів, що потребувало їх подальшого ремонту. Проте, протягом року з листопада 2021 (дата відправки тепловозів) по листопад 2022 (дата направлення позивачем вимоги про відмову від договору) відповідачем не вчинялось жодних дій, спрямованих на виконання взятого на себе за договором зобов`язання та/або повідомлення позивача про неможливість виконання зобов`язання, що свідчить про недобросовісність поведінки відповідача у господарських відносинах (ч. 2 ст. 193, ч. 2 ст. 205 ГК України, ст. 525, 526 ЦК України). Враховуючи викладене, в суду відсутні підстави для тверджень про те, що, як зазначає відповідач, передача в оренду тепловозу не відбулась з незалежних від відповідача причин, а внаслідок порушення позивачем умов п. 4.3 договору, оскільки обов`язок з передачі технічно справного тепловозу покладено на орендодавця (п. 3.1.1 договору).

Враховуючи, що позивач реалізував своє право на відмову від договору, що свідчить про припинення договірних відносин між сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 125 000, 00 грн. - попередньої оплати, оскільки підстави для утримання відповідачем вказаної суми грошових коштів відсутні. Отже, в частині стягнення 125 000, 00 грн. - попередньої оплати позов задоволено.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 28 205, 48 грн., нарахованої позивачем за період з 21.12.2021 по 20.06.2022, за не здійснення відповідачем передачі тепловоза в оренду у встановлені умовами договору строки, то суд зазначає наступне.

Відповідно до умов п. 4.2 договору сторони погодили, що відправка тепловозу орендарю здійснюється протягом 10-15 робочих днів з моменту проведення авансового платежу у розмірі 50 % орендної плати. Водночас в п. 4.4 договору сторони погодили, що передача орендодавцем тепловоза орендарю здійснюється за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 6.3 договору за несвоєчасну відправку тепловоза з вини орендодавця останній сплачує орендарю пеню за кожен прострочений день в розмірі облікової ставки НБУ, що діє на дату розрахунку пені, від суми орендної плати за один місяць.

Отже, в договорі сторони погодили нарахування пені за такий вид порушення зобов`язання як "порушення строку відправки тепловоза".

Оскільки, попередня оплата в розмірі 50 % орендної плати була здійснена позивачем 29.11.2021 (останній платіж), то в силу п. 4.2 договору відповідач зобов`язаний був здійснити відправку тепловозу в період з 30.11.2021 по 20.12.2021 (включно).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем здійснено відправку тепловоза 29.11.2021, тобто у строк, встановлений умовами договору.

Оскільки умовами договору не передбачено нарахування пені за порушення відповідачем строку передачі тепловоза, судом відмовлено у позові в частині стягнення пені, у зв`язку з безпідставністю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в розмірі 2 189, 88 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Судовий збір в розмірі 494, 12 грн. покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Приватної виробничо-комерційної фірми «КАЛЬТАІР», вул. Спаська, 43, м. Миколаїв, 54001 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА ЛОКОМОТИВНА КОМПАНІЯ», вул. Братська, буд. 6, офіс 415, м. Київ, 04070 ():

- 125 000, 00 грн. (сто двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.) - заборгованості, що становить 50 % передоплати за договором оренди;

- 2 189, 88 грн. (дві тисячі сто вісімдесят дев`ять грн. 88 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.05.2023

Суддя Е.М. Олейняш