РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2023Справа № 910/141/23

За позовомПриватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
доАкціонерного товариства "Київметробуд"
простягнення 109586,58 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Київметробуд" 109586,58 грн, з яких: 87203,11 грн заборгованості за надані послуги, 5770,84 грн пені, 14885,85 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 1726,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем були спожиті як за договором №24781/5-07-Б про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 25.03.2021 так і фактично, однак не оплачені послуги позивача з водопостачання та приймання стічних вод у систему централізованого водовідведення м.Києва за період з 01.07.2021 по 31.03.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 судом відкрито провадження у справі №910/141/23; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про яку надавались у зазначений реєстр самим відповідачем, а відтак, неотримання поштового відправлення за вказаною самим відповідачем адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (виконавець) та Акціонерним товариством "Київметробуд" та АТ "Київметробуд" (споживач) було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №24781/5-07-Б (договір), відповідно до п.1.1 якого цей договір укладається у відповідності із Законами України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". За цим договором виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему централізованого водовідведення м.Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених споживачем вимог до скиду стічних вод у систему централізованого водовідведення м.Києва (Вимоги до скиду стічних вод), а споживач зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому виконавцем послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316, Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 №1879 (Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

За змістом п.2.1.1 договору кількість поставленої споживачу води визначається за показами засобу обліку, зареєстрованого у виконавця, окрім випадків, передбачених правилам користування. У випадку наявності у споживача декількох об`єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показів всіх засобів обліку, зареєстрованих за споживачем. Обсяг наданої води для поливу та на інші власні потреби споживача, незалежно від його організаційно-правової форми, визначається за показами засобів обліку. В разі технічної неможливості встановлення засобу обліку, кількість води, поставленої для поливу та інших власних потреб споживача, може визначатися за узгодженим з виконавцем розрахунком на підставі наданих споживачем інформації та документів, якими визначена площа поливу та обсяги води на відповідні власні потреби.

Відповідно до п.2.1.2 договору споживач щомісяця в період з 25 по 30 число місяця знімає та передає виконавцю послуг показання засобів обліку води через електронний особистий кабінет за електронною адресою: https://legals.vodokanal.kiev.ua (Сервіс). Передані через електронний особистий кабінет показання з приладів обліку підтверджують обсяг отриманих споживачем послуг з водопостачання та/або водовідведення та є підставою для проведення виконавцем нарахувань споживачу за спожиті послуги водопостачання та/або водовідведення і виставлення рахунків. У разі виникнення у споживача обставин, які унеможливлюють отримання/відправлення електронних документів за допомогою Сервісу, споживач зобов`язаний отримувати/відправляти документи виконавцю в паперовому вигляді, зокрема через Центри обслуговування споживачів виконавця. В такому випадку споживач знімає та передає в паперовому вигляді виконавцю через центри обслуговування споживачів (в період з 25 по 30 число поточного місяця) інформація у формі акта про спожиті послуги з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, який підтверджує обсяг наданих послуг, є підставою для проведення нарахувань за спожиті послуги централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та виставлення рахунків, та який є невід`ємною частиною цього договору. У разі якщо показання засобів обліку в акті про спожиті послуги з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, що наданий споживачем, різняться та не співпадають із показаннями засобів обліку, зафіксованими виконавцем (на дату закінчення розрахункового періоду), такий акт не погоджується виконавцем та не підлягає до розрахунку. У цьому випадку виконавець надає споживачу для підписання акт, у якому зафіксовані дані виконавця. Споживач підписує цей акт та повертає протягом двох діб з дня його отримання на адресу виконавця. У разі повернення виконавцю підписаного споживачем акта у вищезазначений термін, цей акт вважається погодженим споживачем.

Згідно з п.2.2.2 договору виконавець щомісячно направляє до банківської установи споживача розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до встановлених тарифів та внесків на обслуговування вузлів комерційного обліку. Виконавець може оформлювати і передавати споживачу розрахункові документи іншим способом, що не суперечить чинному законодавству України. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. У разі зміни тарифів та/або внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку у період дії цього договору виконавець доводить споживачу інформацію про вказані зміни у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів та внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку. Оплата вартості послуг здійснюється споживачем щомісячно у безготівковій формі у п`ятиденний строк з дня направлення виконавцем розрахункового документу до банківської установи споживача або отримання ним розрахункових документів іншим способом. За згодою виконавця оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від споживача, незалежно від зазначеного в платіжному документів призначення платежу, може зараховуватись виконавцем в погашення боргу.

У разі неотримання від виконавця поточного щомісячного розрахункового документа, споживач здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 5-го числа наступного місяця платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг (п.2.2.4 договору).

Відповідно до п.2.2.5 договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, споживач зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення виконавцем розрахункового документа до банківської установи споживача, письмово повідомити про це виконавця та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова споживача оплатити розрахунковий документ виконавця вважатиметься безпідставною.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, споживач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Оплата споживачем пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному розмірі.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 01.07.2021. Дію договору може бути продовжено за згодою сторін на узгоджений ними строк шляхом укладення додаткової угоди до договору (п.7.1 договору).

Згідно умов додаткової угоди від 01.07.2021 до договору строк дії укладеного між сторонами правочину продовжено до 01.10.2021.

За твердженням позивача, відповідач продовжував користуватись послугами позивача з водопостачання та водовідведення і після закінчення строку дії договору. Так, у період з 01.07.2021 по 31.03.2022 відповідачем було спожито послуг на загальну суму 98705,64 грн, з яких сплачено 11502,53 грн.

Спір виник у справі у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати послуг як за договором так і фактично наданих, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 11502,53 грн.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором надання послуг водопостачання та водовідведення, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. глави 63 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 2 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач стверджує, що у період з 01.07.2021 по 31.03.2022 надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на суму 98705,64 грн, а відповідач оплатив такі послуги на суму 11502,53 грн.

На підтвердження обсягів наданих послуг позивач посилається на додані до матеріалів справи скріншоти з електронного кабінету відповідача, розрахунки обсягів спожитих послуг та реєстр надходження грошових коштів.

Як вже вказувалось судом, відповідно до п.2.2.5 договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, споживач зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення виконавцем розрахункового документа до банківської установи споживача, письмово повідомити про це виконавця та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова споживача оплатити розрахунковий документ виконавця вважатиметься безпідставною.

Відповідачем встановлений договором порядок надання заперечень щодо кількості або вартості наданих послуг дотримано не було, та у встановлений договором строк не направлено свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, надані позивачем послуги з постачання питної води та приймання стічних вод у систему каналізації, відповідно до умов договору, вважаються прийнятими.

В свою чергу, як зазначає позивач та не заперечує відповідач, за спірний період відповідачем сплачено 11502,53 грн.

Стосовно закінчення строку дії договору суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

За таких обставин, зобов`язання відповідача оплатити послуги з водопостачання та водовідведення виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст.218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Недійсність договору з водопостачання і водовідведення у зв`язку з недодержанням юридичними особами письмової форми законом не встановлена, а тому зобов`язання, що виникли між сторонами є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

Аналогічний висновок викладений в постанові Вищого господарського суду України від 14.01.2015 у справі №916/3566/13.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже вказувалось судом, пунктом 2.2.3 договору передбачено, що у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів та внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку. Оплата вартості послуг здійснюється споживачем щомісячно у безготівковій формі у п`ятиденний строк з дня направлення виконавцем розрахункового документу до банківської установи споживача або отримання ним розрахункових документів іншим способом. За згодою виконавця оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від споживача, незалежно від зазначеного в платіжному документів призначення платежу, може зараховуватись виконавцем в погашення боргу.

В матеріалах справи наявні реєстри платіжних повідомлень, які виставлялись для оплати відповідачу у спірний період, а також вимога про сплату заборгованості №6074/12/8/02-22 від 04.10.2022, яка надіслана на адресу відповідача 05.10.2022.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про правомірність та доведеність заявлених позовних вимог у частині стягнення заборгованості за період з 01.07.2021 по 31.03.2022 у розмірі 87203,11 грн.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 14885,85 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1726,78 грн, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання з 26.07.2021 по 31.07.2022.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перевіреним судом розрахунком позивача, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 1726,78 грн та інфляційні втрати у розмірі 14885,85 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 26.07.2021 по 31.07.2022.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені на суму 5770,84 грн за період з 02.09.2021 по 31.07.2022, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ст.ст.216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч.4 ст.231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, споживач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Оплата споживачем пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному розмірі.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності з 17.03.2020 визначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а отже нарахування пені на заборгованість, яка виникла у спірний період, є необґрунтованим.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Київметробуд" (03065, місто Київ, вулиця Світлогірська, будинок 2/25, ідентифікаційний код 01387432) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м.Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) заборгованість у розмірі 87203 (вісімдесят сім тисяч двісті три) грн 11 коп., 3% річних у розмірі 1726 (одна тисяча сімсот двадцять шість) грн 78 коп., інфляційні втрати на суму 14885 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн 85 коп. та судовий збір у розмірі 2350 (дві тисячі триста п`ятдесят) грн 35 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова