ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. Справа№ 925/1200/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Реуцькій Т.О.

представники сторін у судове засідання не з`явились.

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання"

на рішення господарського суду Черкаської області від 30.12.2022

у справі №925/1200/22 (суддя Гладун А.І.)

за позовом фізичної особи-підприємця Федоренка Андрія Алімовича

до Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання"

про стягнення 227047, 08 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Федоренко А.А. звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" про стягнення 227047,08 грн, а саме 36461,00 грн 3 % річних та 190586,08 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконано рішення Господарського суду Черкаської області від 21.11.2019 у справі №925/944/19, яким застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину (попередній договір купівлі-продажу складу № 15-07/16 від 15.06.2016 з додатковою угодою № 1 від 28.12.2016) та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально - технічного постачання" на користь ФОП Федоренко А.А.449000,00 грн. гарантійної суми та сплачених авансових внесків.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" на користь фізичної особи-підприємця Федоренка Андрія Алімовича 36461, 00 грн. 3% річних, 190586, 08 грн. інфляційних втрат за невиконання рішення господарського суду Черкаської області від 21.11.2019 у справі №925/944/19, судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3405, 71 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 у справі №925/1200/22 скасувати повністю, в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що:

1) скаржнику не було надіслано разом з позовною заявою копію ордеру адвоката;

2) положеннями ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до правовідносин сторін даної справи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Федоренка Андрія Алімовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 у справі №925/1200/22 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору, подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 прийнято апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" на рішення господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 у справі №925/1200/22 у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий суддя), судді Пономаренко Є.Ю., Гаврилюк О.М. до свого провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 виправлено описку, допущену при виготовленні ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 у справі №925/1200/22, а саме ухвалено в тексті та в резолютивній частині ухвали вважати вірним апелянта "приватне акціонерне товариство "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання"" замість "фізична особа-підприємець Федоренко Андрій Алімович" та вважати дану ухвалу невід`ємною частиною ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 у справі №925/1200/22.

21.04.2023 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду скаржником на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 поновлено Приватному акціонерному товариству "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 у справі №925/1200/22, відкрито апеляційне провадження у справі №925/1200/22, зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення апеляційного провадження у даній справі та повідомлено учасників справи про те, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 23.05.2023.

Судове засідання, 23.05.2023 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, всі представники сторін були повідомлені належним чином.(а.с.76-83)

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

У відповідності до частин 3-5 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як свідчать матеріали справи, ухвала про відкриття провадження у справі від 24.04.2023 була направлення сторонам, рекомендованими листами на адреси, що зазначені в матеріалах справи 27.04.2023, а саме: позивачу ФОП Федоренко А.А. ( АДРЕСА_1 ) - поштове повернення повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»)(а.с.80-82); відповідачу ПАТ "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" (вул. Добровольського, 3 м. Черкаси, 18006) - поштове повідомлення про вручення повернулось на адресу суду, з відміткою (отримав наручно Головата 02.05.2023) (а.с.83).

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21.11.2019 р. рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/944/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 р. відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Федоренко А.А. повністю та разом з тим застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - попереднього договору купівлі-продажу складу № 15-07/16 від 15.06.2016 з додатковою угодою № 1 від 28.12.2016 та стягнуло з Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально - технічного постачання" на користь Фізичної особи - підприємця Федоренко А.А. 449000,00 грн. гарантійної суми та сплачених авансових внесків. Вказане рішення набрало законної сили 19.05.2020.

10.06.2020 р. на виконання рішення суду від 21.11.2019 видано наказ у справі №925/944/19 (а.с.10).

25.10.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович видано довідку №12159 щодо заборгованості Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально - технічного постачання", у якій зазначено, що виконавче провадження №64588490 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 10.06.2020 у справі №925/944/19 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально - технічного постачання" на користь Фізичної особи - підприємця Федоренко А.А. 449000,00 грн. відкрито 19.02.2021. Кошти на виконання наказу суду від 10.06.2020 у справі №925/944/19 боржником не сплачено.

Враховуючи те, що присуджену до стягнення за рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.11.2019 р. у справі №925/944/19 суму не сплачено ПрАТ "Госпрозрахункова база матеріально - технічного постачання", позивачем на підставі ч. 2 ст.625 ЦК України нарахована на вказану суму та пред`явлено до стягнення 36461,00 грн. 3 % річних та 190586,08 грн. інфляційних втрат за період з 19.05.2020 по 25.10.2022.

За наслідками розгляду справи, суд першої інстанції визнав встановленою наявність у відповідачу обов`язку виконати рішення суду та сплатити позивачу 449000,00 грн. гарантійної суми та сплачених авансових внесків та, відповідно, невиконання відповідачем обов`язку зі сплати позивачу вказаної суми на виконання рішення суду. Враховуючи те, що вказане зобов`язання є грошовим, суд першої інстанції визнав обґрунтованим нарахування позивачем на вказану суму та пред`явлення до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, з чим погоджується і колегія судді з огляду на наступне.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування , їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Тобто правовідношення, в якому у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу гарантійну суму (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20).

Таким чином, оскільки юридична природа правовідносин сторін як грошових зобов`язань зумовлює поширення на них дії положень частини другої статі 625 ЦК України, колегія суддів відхиляє як безпідставні твердження скаржника про неможливість застосування ст. 625 ЦК України до правовідносин у даній справі.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем судового рішення у справі №925/944/19, що дає кредитору право нараховувати боржникові інфляційні втрати та 3% річних на присуджену до стягнення таким рішенням суму до повного його виконання.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пред`явлених до стягнення сум, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказаний розрахунок виконано вірно, а тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 36461,00 грн. 3 % річних та 190586,08 грн. інфляційних втрат за період з 19.05.2020 по 25.10.2022.

Дослідивши матеріали наявні у справі, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам у справі та виніс законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Також колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильні висновки суду першої інстанції і посилання відповідача на те, що суд мав залишити такий позов без руху оскільки на його думку йому не було надіслано разом з позовною заявою ордер адвоката, з огляду на те, що вказане не призвело до неправильного вирішення справи, з урахуванням того, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а тому погоджується із рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 у справі №925/1200/22, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 у справі №925/1200/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 30.12.2022 у справі №925/1200/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №925/1200/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 29.05.2023

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко