ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1678/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс (65013, Одеська обл., м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 144, )

про стягнення, -

за участю представників сторін: не з`явились

Суть спору: Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлової будівлі лікувального корпусу від 11.08.2017 у розмірі 7882906,75 грн., з яких: 7334359,37 грн. основного боргу та 548547,38 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нежитлової будівлі лікувального корпусу від 11.08.2017 №740/К щодо сплати орендної плати за період з вересня 2021 року по липень 2022 року.

Ухвалою суду від 08.08.2022 (суддя Шаратов Ю.А.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.09.2022.

05.09.2022за вх.№18445/22 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач вказує:

- відповідач зазначає, що пунктом 6.1 договору оренди передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, якщо це невиконання було наслідком форс-мажорних обставин, за умови повідомлення стороною, для якої склалась неможливість виконання зобов`язань за договором, протилежну сторону у 3-денний термін;

- відповідач зауважує, що діяльність у сфері медичного обслуговування населення несе в собі значні ризики та потребує значних первинних інвестиції, так починаючи з 2019 року почався безперервний загальнонаціональний карантин, спричинений коронавірусом Сovid-19, Кабінетом Міністрів України було прийнято відповідні постанови щодо необхідності внесення змін в регулювання та фактичне здійснення діяльності багатьох суб`єктів господарської діяльності; в подальшому, відповідні обмеження для закладів охорони здоров`я в частині проведення планових госпіталізацій, вводилися постановами Кабінету Міністрів України щодо встановлення карантинних обмежень з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема, але не виключно, постановами Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 та від 22.07.2020 №641;

- відповідач акцентує увагу на те, що згідно пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що з моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони; у випадку, визначеному абзацом першим пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг; ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді; фактично, ТОВ Кардіка Асістанс не зупиняло свою діяльність, але наявність попиту на медичні послуги та можливість їх здійснювати були обмежені;

- відповідач зауважує, що 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією рф, що унеможливило повноцінну роботу медичного закладу за орендованою адресою через повітряні тривоги, а також значно зменшилось кількість пацієнтів;

- відповідач зазначає, що фінансовий стан Клініки Святої Катерини після 3 річного карантинного режиму перебуває в нестабільному стані, але, все одно, ТОВ Кардіка Асістанс намагається частково сплачувати орендні платежі та погашати борг за укладеним договором оренди №740/К від 11.08.2017 з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради; сума боргу, зазначена в позові в розмірі 7334359,37 гривень не відповідає стану розрахунків на час подання відзиву на позов; за наявними документами, що надаються у додатку до відзиву на позовну заяву, відображено систематичні сплати коштів до позивача за оренду нежитлового приміщення та станом на 31.07.2022 в обліковій системі товариства обліковується борг в розмірі 7254359,37 гривень; за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 за платіжними дорученнями №КА000003739 від 18.08.2022, №КА000003793 від 22.08.2022, №КА000003977 від 31.08.2022 сплачено загалом ще 120000 грн.;

Протокольною ухвалою від 12.09.2022 відкладено підготовче засідання на 30.09.2022.

19.09.2022 за вх.№20035/22 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій відповіді на відзив позивач вказує:

- позивач зазначає, що положення абзацу 1 пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню у правовідносинах, які виникли між Департаментом та відповідачем;

- щодо перепон у виконанні зобов`язань за договором обумовлених дією на території України воєнного стану, позивач акцентує увагу на тому, що з метою підтримки орендарів комунального майна територіальної громади м. Одеси шляхом зниження фінансового навантаження, враховуючи необхідність врегулювання питання внесення орендної плати у період воєнного стану, Одеською міською радою прийнято рішення №969-УІІІ Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану та на виконання зазначеного вище рішення Одеської міської ради наказом в.о. директора Департаменту від 18.07.2022 №253 Про перерахунок орендної плати у період дії воєнного стану за договором оренди від 11.08.2017 №740/К нежитлової будівлі лікувального корпусу, загальною площею 7005,3 кв.м. що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 61-Г, відповідно до якого відповідачу підлягає нарахування орендної плати у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати (з урахування її індексації), встановленої договором оренди від 11.08.2017 №740/К на період дії воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії;

- позивач зауважує, що Департаментом на підставі рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого з метою підтримки орендарів комунального майна територіальної громади м. Одеси шляхом зниження фінансового навантаження, зменшено відповідачу розмір орендної плати на період дії воєнного стану, що враховано у розрахунку заборгованості, а будь-які інші підстави, передбачені умовами договору або чинним законодавством України для звільнення або відстрочення виконання зобов`язань за договором оренди комунального майна, відсутні;

- позивач зазначає, що в обґрунтування позовних вимог Департаментом було залучено до позовної заяви розрахунок заборгованості від 21.07.2022, в якому відображено актуальні на момент формування: платежі, період та сума заборгованості; на момент звернення з позовною заявою заборгованість з орендної плати становила 7334359,37 грн., однак платежами від 18.07.2022, 19.07.2022, 20.07.2022, 21.07.2022, 22.07.2022, 25.07.2022 (дата платежів не може свідчити про зарахування коштів на рахунок Департаменту в органах казначейства в день його внесення) відповідачем фактично зменшено суму заборгованості з орендної плати за заявлений Департамент період з вересня 2021 року по липень 2022 року, яка наразі становить 7254359,37 грн.

Протокольною ухвалою від 30.09.2022 відкладено продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання на 17.10.2022. Протокольною ухвалою від 17.10.2022 відкладено підготовче засідання на 09.11.2022. Протокольною ухвалою від 09.11.2022 відкладено підготовче засідання на 23.11.2022.

18.11.2022 на адресу суду надійшла спільна заява сторін про врегулювання спору за участю судді (за вх.№26228/22) в якій просили призначити процедуру врегулювання спору у справі №916/1678/22 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ТОВ Кардіка Асістанс про стягнення заборгованості за участю судді. Також сторони просили суд зупинити провадження у справі до закінчення процедури врегулювання спору за участю судді у справі №916/1678/22.

Судове засідання, призначене на 23.11.2022, не відбулось, про що складено відповідну довідку. Ухвалою суду від 01.12.2022 призначено підготовче засідання на 09.12.2022.

Ухвалою суду від 09.12.2022 (суддя Шаратов Ю.А.) спільну заяву сторін про врегулювання спору за участю судді (вх.№26228/22 від 18.11.2022) - задоволено; призначено у справі №916/1678/22 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлової будівлі лікувального корпусу від 11.08.2017 №740/К в розмірі 7882906,75 грн., з яких 7334359,37 грн. суми основного боргу, 548547,38 грн. пені, проведення процедури врегулювання спору за участю судді Шаратова Ю.А. протягом тридцяти днів; призначено проведення спільної наради з участю позивача та відповідача на 04.01.2023; запропоновано сторонам підготувати для спільної наради пропозиції щодо шляхів мирного врегулювання спору; роз`яснено сторонам, що згідно із частиною восьмою статті 188 Господарського процесуального кодексу України інформація, отримана будь-якою із сторін, а також суддею під час проведення врегулювання спору, є конфіденційною; зупинено провадження у справі №916/1678/22 на період проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою суду від 04.01.2023 (суддя Шаратов Ю.А.) припинено врегулювання спору за участі судді у справі №916/1678/22; провадження у справі №916/1678/22 поновлено; передано справу №916/1678/22 на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2023 справу №916/1678/22 розподілено судді Бездолі Ю.С.

Ухвалою суду від 10.01.2023 (суддя Бездоля Ю.С.) прийнято справу №916/1678/22 до свого провадження; підготовче засідання призначено на 16.02.2023 об 11:30.

14.02.2023 за вх.№4669/23 до суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу на суму 1510000 грн. та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому клопотанні відповідач повідомив про часткову сплату відповідачем основного боргу на суму 1510000 грн. та відповідно просив закрити провадження у справі в частині сплаченої суми основного боргу.

У підготовчому засіданні 16.02.2023 судом у протокольній формі продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 15.03.2023 об 11:45.

16.02.2023 за вх.№4985/23 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи, а саме: розрахунок заборгованості від 13.02.2023.

Ухвалою суду від 15.03.2023 відкладено підготовче засідання на 04.04.2023 о 09:30.

У підготовчому засіданні 04.04.2023 судом у протокольній формі задоволено заяву відповідача за вх.№4669/23 про часткове закриття провадження у справі та закрито провадження у справі в частині сплаченої відповідачем заборгованості на суму 1510000 грн.

У підготовчому засіданні 04.04.2023 судом у протокольній формі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2023 о 09:45.

17.04.2023 за вх.№2-529/23 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення. У поданій заяві відповідач просить розстрочити виконання судового рішення у справі №916/1678/22 на 12 (дванадцять) місяців, шляхом стягнення основного боргу у сумі 5824359,37 грн. та пені у сумі 548547,38 грн. рівними частинами до 30-го (тридцятого) числа кожного місяця. В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, що протягом усього періоду дії на території України правового режиму воєнного стану, завантаження Медичного центру ТОВ Кардіка Асістанс становить близько 20%, що у значній частині визначало спроможність закладу своєчасно та у повному обсязі виконувати фінансові зобов`язання, у тому числі зі сплати орендної плати. Також незважаючи на вказані обставини: 3-річний карантинний режим та більше ніж річний режим воєнного стану, ТОВ Кардіка Асістанс намагалось виконувати свої зобов`язання перед позивачем у повній мірі. Так, з моменту звернення позивача до суду відповідач добровільно сплатив частину заборгованості з орендної плати на суму 1510000 грн., окрім того, починаючи з 2023 року, ТОВ Кардіка Асістанс сплатило на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 1539336,44 грн. платежів з орендної плати з метою погашення поточної заборгованості та на даний час, погашення поточної заборгованості триває. Таким чином, як вказує відповідач, обставини, які склались протягом останніх трьох років (карантинні обмеження та воєнний стан) та на які відповідач жодним чином не міг вплинути, значною мірою визначили неможливість ТОВ Кардіка Асістанс у повній мірі виконувати свої зобов`язання перед позивачем щодо своєчасної сплати орендної плати; рішення щодо стягнення з ТОВ Кардіка Асістанс усієї суми заборгованості з орендної плати та пені значно ускладнить можливість його виконання та спричинить вкрай складний фінансовий стан для відповідача, натомість, прийняття рішення щодо розстрочки виконання рішення, сприятиме як можливості продовження господарської діяльності відповідача, а також зробить реальною можливість отримання боргу позивачем. Враховуючи вищевикладене, ТОВ Кардіка Асістанс у повній мірі визнає розмір заборгованості, який є предметом розгляду справи №916/1678/22 та становить на час подання цієї заяви 5824359,37 грн. основного боргу та 548547,38 грн. пені, та просить суд в резолютивній частині рішення надати розстрочку його виконання.

Ухвалою суду від 19.04.2023 відкладено розгляд справи на 11.05.2023 об 11:00.

У судове засідання 11.05.2023 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/1678/22 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 11.05.2023 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 11.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

11.08.2017 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс (орендар, відповідач) укладений договір оренди №740/К нежитлової будівлі лікувального корпусу.

Відповідно до п.1 договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю лікувального корпусу, загальною площею 7005,3 кв.м, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, будинок 61-Г, (далі за текстом - нежилі приміщення та/або об`єкт оренди). Нежитлова будівля лікувального корпусу, належить Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради, на праві комунальної власності, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Юридичним департаментом Одеської міської ради 03.08.2016 вчинено запис про право власності за номером 15723906, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №85246790, виданим Юридичним департаментом Одеської міської ради 18.04.2017. Ринкова вартість об`єкта оренди, згідно із висновку про ринкову вартість нежитлової будівлі лікувального корпусу, загальною площею 7005,3 кв.м, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, будинок 61-Г, який був виконаний суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством Трікод, станом на 14.06.2017, становить 79096900 грн. (без урахування податку на додану вартість).

Згідно з п.1.2 договору передача в оренду нежитлової будівлі лікувального корпусу, зазначеної у п.1.1 цього договору, здійснюється на підставі Цивільного і Господарського кодексів України, Закону України Про оренду державного та комунального майна, розпорядження Одеського міського голови Про передачу в оренду Товариства з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс нежитлової будівлі лікувального корпусу, загальною площею 7005,3 кв.м, що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, 61-Г від 28 липня 2017 року №740.

За п.1.3 договору термін дії договору оренди 20 (двадцять) років з дати укладання цього договору, а саме: з 11 серпня 2017 року - одинадцятого серпня дві тисячі сімнадцятого року до 11 серпня 2037 року - одинадцятого серпня дві тисячі тридцять сьомого року.

У відповідності до п.2.1 договору орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 зі всіма змінами, рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради.

Згідно з п.п. 2.2, 2.4, 2.5 договору за орендовані нежилі приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший місяць після підписання акту приймання-передачі 1339374,18 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності, на рахунок орендодавця. Розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством.

За п.п. 5.1,5.2 договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору. За несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Додатком до договору оренди №740/К є розрахунок орендної плати, в якому визначено місячну орендну плату на 01.01.2017 у розмірі 1607249,02 грн.

В матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, 61-Г.

03.10.2017 сторонами договору оренди №740/К укладено договір про внесення змін №1, відповідно до якого внесено наступні зміни:

- абзац 3 пункту 1.1 розділу 1 договору оренди викладено у наступній редакції: ринкова вартість об`єкта оренди, згідно висновку про ринкову вартість нежитлової будівлі лікувального корпусу, загальною площею 7005,3 кв.м, розташованої за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, будинок 61-Г, який був виконаний суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю ЕОС, станом на 15 вересня 2017 року, становить 130098300 грн. (без урахування податку на додану вартість);

- абзац перший пункту 2.2 розділу 2 договору оренди викладено у наступній редакції: за орендовані нежилі приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший місяць після підписання акту приймання-передачі 2168305 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

09.10.2017 підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення загальною площею 7005,3 кв.м, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Малиновського Маршала, будинок 61-Г.

21.05.2018 сторонами договору оренди №740/К укладено договір про внесення змін №2, відповідно до якого внесено наступні зміни:

- абзац перший пункту 2.2 розділу 2 договору оренди викладено у наступній редакції: за орендовані нежилі приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з дати державної реєстрації цього договору про внесення змін №2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що становить 2828573,82 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції);

- пункт 4.1 розділу 4 договору оренди викладено у наступній редакції: вказані у пункті 1.1 нежилі приміщення орендодавцем передані орендарю виключно для використання під приватний заклад охорони здоров`я з метою здійснення медичної практики та розміщення аптек.

В матеріалах справи наявний розрахунок орендної плати до додаткового договору №2 про внесення змін до договору оренди №740/К, в якому визначено, що місячна орендна плата на 01.06.2018 становить 2828573,82 грн.

В матеріалах справи наявний договір про внесення змін №2 від 26.02.2019 до договору оренди №740/К, відповідно до якого внесено наступні зміни:

- пункт 2.1 розділу 2 договору оренди викладено у наступній редакції: орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України Про оренду державною та комунального майна та рішенням Одеської міської ради від 30 січня 2019 року №4214-VI1 Про затвердження Методики розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади м. Одеси;

- абзац перший пункту 2.2 розділу 2 договору оренди викладено у наступній редакції: за орендовані нежилі приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з 08 лютого 2019 року в розмірі 638888,09 грн. (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць;

- пункт 4.1 розділу 4 договору оренди викладено у наступній редакції: вказані у пункті 1.1 нежилі приміщення орендодавцем передані орендарю виключно під розміщення лікарняних закладів, що діють на основі приватної власності та здійснюють діагностично-лікувальну діяльніші, у тому числі спрямовану на лікування стаціонарних хворих, аптеки та аптечного пункту.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за договором №740/К, за яким заборгованість за період вересень 2021 року - липень 2022 року становить 7334359,37 грн. та розмір нарахованої пені 548547,38 грн.

Відповідачем на підтвердження своїх доводів надано:

- довідку про рух коштів ТОВ Кардіка Асістанс за період з 01.10.2019 по 30.06.2022;

- платіжні доручення про сплату відповідачем грошових коштів за договором №740/К.

31.01.2022 позивачем направлено відповідачу претензію, в якій повідомлено відповідача про наявність заборгованості з орендної плати станом на 12.01.2022 становить 5855485,28 грн. та розмір нарахованої пені становить 245488,16 грн.

Також в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за договором №740/К з урахуванням сплачених відповідачем коштів.

Несплата відповідачем заборгованості з орендної плати стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення основного боргу та пені.

Під час розгляду судом даної справи від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду у справі №916/1678/22, в якій відповідач визнав розмір заявлених до стягнення сум заборгованості у повному обсязі, які з урахуванням часткового закриття провадження у справі становлять: 5824359,37 грн. основного боргу та 548547,38 грн. пені.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За ч.ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Закон України Про оренду державного та комунального майна визначає правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 17 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Рішенням Одеської міської ради від 29.06.2022 № 969-VIII Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану (https://omr.gov.ua/ua/acts/council/191972/) встановлено, що на період воєнного стану та до його припинення (скасування) за договорами оренди комунального майна територіальної громади м. Одеси, укладеними до 24 лютого 2022 року, звільнити від орендної плати орендарів, які: за погодженням з орендодавцем використовують орендоване майно для розміщення гуманітарних штабів, складів, центрів волонтерської допомоги; є громадськими об`єднаннями та благодійними організаціями; орендують нерухоме комунальне майно закладів освіти комунальної власності територіальної громади м. Одеси, але не користуються ним у зв`язку із обмеженням доступу; є суб`єктами господарювання, що надають освітні послуги та не здійснюють діяльність у зв`язку з введенням воєнного стану; використовують нерухоме комунальне майно, що перебуває в управлінні Виконавчого комітету Одеської міської ради, та не здійснюють діяльність в орендованому об`єкті у зв`язку з введенням воєнного стану; орендують комунальне майно Комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса, але не використовують його у зв`язку з введенням воєнного стану (п.1). Згідно з п.2 рішення на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії в установленому порядку за договорами оренди комунального майна територіальної громади м. Одеси, укладеними до 24 лютого 2022 року, орендарям (за виключенням орендарів, вказаних у пункті 1 цього рішення, та орендарів єдиних майнових комплексів) орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договорами оренди (з урахуванням її індексації).

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 № 987-VIII Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 29 червня 2022 року № 969-VIII Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану (https://omr.gov.ua/ua/acts/council/192646/) вищевказане рішення від 29.06.2022 №969-VIII доповнено пунктом 3 наступного змісту: 3.Орендодавцям комунального майна територіальної громади м. Одеси забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з цим рішенням, починаючи з 24 лютого 2022 року, за виключенням орендарів, зазначених в другому абзаці пункту 1 цього рішення, яким нарахування орендної плати відповідно до цього рішення забезпечити з дня погодження орендодавцем використання майна для розміщення гуманітарних штабів, складів, центрів волонтерської допомоги.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 42 ГПК України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст. 191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як встановлено судом, у заяві за вх.№2-529/23 від 17.04.2023 відповідач визнав позов в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Перевіривши наявність відповідних повноважень на подання до суду відповідної заяви про визнання позову, не встановивши обставин того, що визнання позову суперечить або порушує права та інтереси інших осіб, суд з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором оренди №740/К щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів, з урахуванням часткового закриття провадження у справі на суму 1510000 грн., внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення з відповідача 5824359,37 грн. основного боргу.

Щодо заявленої до стягнення пені, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата пені передбачена п.5.2 договору.

Враховуючи факт прострочення сплати відповідачем орендних платежів за договором оренди, перевіривши розрахунки позивача та встановивши їх обґрунтованість та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунків нарахованих сум з боку відповідача та визнання відповідачем позовних вимог, в тому числі і нарахованої суми пені, з огляду на правомірність та підставність позовних вимог в частині стягнення основного боргу з відповідача, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення з відповідача 548547,38 грн. пені.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в повному обсязі.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 95593,60 грн. за задоволеними позовними вимогами покладаються судом на відповідача. Судовий збір за позовними вимогами, провадження за якими закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору у сумі 22650 грн. може бути повернутий позивачу за його клопотанням відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Як встановлено судом, 17.04.2023 за вх.№2-529/23 до суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення.

Позивач заперечень на вказану заяву до суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з ч.6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Умовою для надання розстрочки виконання рішення суду є встановлення судом факту наявності виняткових обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен врахувати викладені відповідачем обставини, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши наведені відповідачем обставини відсутності у нього можливості одноразово сплатити повну суму боргу, при цьому вживання відповідачем заходів по збереженню сталої роботи підприємства, приймаючи до уваги введення в Україні воєнного стану через військову агресію російської федерації та її наслідки, враховуючи, що інтерес стягувача полягає у повному та якомога більш швидкому отриманню належних йому сум, а інтерес боржника полягає у погашенні наявних сум боргу при збереженні сталої роботи підприємства, господарський суд дійшов висновку про наявність в даному випадку тих виняткових обставин, які ускладнюють одночасне та повне виконання рішення суду у справі №916/1678/22 і є підставами для надання ТОВ Кардіка Асістанс розстрочки виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, з метою реального виконання рішення суду із дотриманням балансу інтересів сторін, виходячи із стягнутих судом сум, господарський суд дійшов висновку про надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду у справі №916/1678/22 строком на 12 місяців, починаючи з наступного місяця зі сплатою щомісячно рівними частинами в наступному порядку:

- до 30.06.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.07.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.08.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.09.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.10.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.11.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.12.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.01.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 29.02.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.03.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.04.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.05.2024 сплатити 539041,76 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс (65013, Одеська обл., м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 144, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код ЄДРПОУ 26302 /п`ять мільйонів вісімсот двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять/ грн. 37 коп. основного боргу, 548547 /п`ятсот сорок вісім тисяч п`ятсот сорок сім/ грн. 38 коп. пені та 95593 /дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три/ грн. 60 коп. судового збору.

3.Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/1678/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Кардіка Асістанс (65013, Одеська обл., м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 144, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код ЄДРПОУ 26302 /п`ять мільйонів вісімсот двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять/ грн. 37 коп. основного боргу, 548547 /п`ятсот сорок вісім тисяч п`ятсот сорок сім/ грн. 38 коп. пені та 95593 /дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три/ грн. 60 коп. судового збору строком на 12 /дванадцять/ місяців, починаючи з наступного місяця зі сплатою щомісячно рівними частинами в наступному порядку:

- до 30.06.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.07.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.08.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.09.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.10.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.11.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.12.2023 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.01.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 29.02.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.03.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.04.2024 сплатити 539041,69 грн.;

- до 30.05.2024 сплатити 539041,76 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23 травня 2023 р.

Суддя Ю.С. Бездоля