ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

30.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1530/23 (904/2207/23)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" (49000, місто Дніпро, вулиця Ливарна, будинок 11, )

до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 247570410 від 05.04.23

в межах справи №904/1530/23

за заявою ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до боржника Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" (49000, місто Дніпро, вулиця Ливарна, будинок 11, )

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання (помічник за дорученням) Рустамової З.Р.

Від представників учасників справи:

від позивача: повноважний представник не з`явився.

від відповідача: повноважний представник не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Українська гірничо-металургійна компанія", місто Дніпро (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - відповідач), яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.04.2023 №247570410.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає про неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Позовна заява подана в межах справи №904/1530/23 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" (49000, місто Дніпро, вулиця Ливарна, будинок 11, ).

Згідно з частинами 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/1530/23(904/2207/23) передано судді Первушину Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.05.2023 о 10:00 год.

В підготовче судове засідання представники учасників справи не з`явилися. Клопотань та заяв про відкладення слухання справи або про розгляд справи без участі представників до суду не надходило.

30.05.2023 через канцелярію суду Відповідач надав відзив на позов та клопотання по закриття провадження у справі. За змістом відзиву Відповідач просив у задоволенні позову відмовити з огляду на відсутність підстав для застосування ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності в розмірі 0 відсотків. Також Відповідач, посилаючись на правову позицію викладену у постанові Великої палати Верховного суду в від 13.04.2023 по справі №320/12137/20, просив закрити провадження у справі. Відповідач зазначив, що позовна заява містить на ознаки публічно-правових відносин спору та не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Дослідивши матеріали справи в підготовчому засіданні, суд дійшов наступних висновків.

Позовні вимоги ґрунтуються на твердженнях про неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення. З огляду на що, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.04.2023 №247570410.

Приймаючи до розгляду позов суд виходив з правової позиції викладеної у Постанові Великої палати Верховного суду від 21.09.2021 у справі №905/2030/19(905/1159/20) (№ в ЄДРСР 100359355).

В подальшому Велика палата Верховного суду в постанові від 13.04.2023 по справі №320/12137/20 (п.п. 60-65) дійшла до висновків про необхідність відступлення від правових висновків викладених у постанові від 21.09.2021 у справі №905/2023/19(905/1159/20).

Так, пункти 71-81, 90, 100, 102 постанови Великої палати Верховного суду від 21.09.2021 у справі № 905/2030/19(905/1159/20) вказують на наступне.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України закріплена спеціальна юридична норма, відповідно до якої до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Фактично спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у межах публічно-правового спору у сфері бюджетного відшкодування ПДВ, тобто заборгованості держави щодо відшкодування платнику переплати з ПДВ, переведеного в площину процедурного врегулювання, встановлену законодавством. Тому автоматичне віднесення до господарської юрисдикції таких спорів не узгоджується з принципом правової визначеності.

З огляду на викладене вимоги платника податку (в тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання його банкрутом з відкриттям щодо нього ліквідаційної процедури) про стягнення з контролюючого органу на користь позивача пені на суму бюджетної заборгованості з ПДВ згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України, інфляційних втрат та річних процентів за характером і змістом відносин пов`язані саме з наявністю заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, що унормовано приписами ПК України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, а при вирішенні спору про стягнення з бюджету пені, інфляційних втрат та річних процентів перед судом обов`язково постає питання щодо суми заборгованості з ПДВ, строк сплати такої заборгованості та тривалість прострочення. Наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

Господарський суд Дніпропетровської дослідивши матеріали справи №904/1530/23(904/2207/23) дійшов висновку, що спірні правовідносини мають публічно-правовий характер, які виникли між учасниками публічно-правових відносин та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За правилами встановленими статті 185 ГПК України (Судові рішення у підготовчому засіданні) у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на наведене судом встановлено публічно-правовий характер спору та прийнято рішення про закриття провадження у справі.

Розгляд даної справи віднесено до адміністративної юрисдикції, з огляду на що позивач не позбавлений права звернутись із відповідним позовом до адміністративного суду за правилами встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивачем, при поданні позову, було сплачено судовий збір за розгляд позову Господарським судом Дніпропетровської області в сумі 10014,55 гривень. На підтвердження оплати позивач надав суду Платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №279 від 21.04.2023 на суму 10014, 55 гривень (арк.с. 43).

Згідно вимог пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (Повернення судового збору) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на наведене Господарський суд вирішив повернути Приватному акціонерному товариству "Українська гірничо-металургійна компанія" (49000, місто Дніпро, вулиця Ливарна, будинок 11, ) 10014,55 гривень судового збору з Державного бюджету України, сплаченого платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №279 від 21.04.2023 на суму 10014,55 гривень (арк.с. 43), оригінал якої залишається в матеріалах справи.

Керуючись ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 231, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №904/1530/23(904/2207/23) за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №247570410 від 04.05.2023 - закрити.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Українська гірничо-металургійна компанія" (49000, місто Дніпро, вулиця Ливарна, будинок 11, ) 10014,55 гривень судового збору з Державного бюджету України, сплаченого платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №279 від 21.04.2023 на суму 10014, 55 гривень (арк.с. 43), оригінал якої залишається в матеріалах справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 30.05.2023 та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч. 5 ст. 231, ст. ст. 235, 255 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності останньої редакції Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано - 31.05.2023.

Суддя Ю.Ю. Первушин