РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2023Справа № 910/1505/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі"

про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату за розподілену пропускну спроможність в розмірі 4 202 305,50 грн.

Представники сторін:

від позивача: Шатарська Т.Н., довіреність № 06/01-16 від 06.01.2023;

від відповідача: Мостовенко Ю.В., ордер серія АІ № 1395101.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну оплату за розподілену пропускну спроможність в розмірі 4 202 305,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами зобов`язань за Договором про доступ до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України від 09.09.2019, в частині оплати за доступ до пропускної спроможності міждержавних перетинів за результатами місячного аукціону на вересень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.03.2023.

28.02.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

02.03.2023 представником позивача подано клопотання відповідь на відзив.

02.03.2023 представником відповідача подано заяву про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

03.03.2023 представником відповідача подано заяву про встановлення строків для подачі заперечень на відповідь на відзив та клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання 06.03.2023 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 03.04.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

28.03.2023 представником відповідача подано заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

29.03.2023 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

У судове засідання 03.04.2023 представники сторін з`явились.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.04.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

20.04.2023 представником відповідача подано заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 розгляд справи по суті призначено на 22.05.2023.

04.05.2023 представником відповідача подано заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судове засідання 22.05.2023 представник сторін з`явились.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.05.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, визначені Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон).

Пунктом 55 частини 1 статті 1 Закону передбачено, що оператором системи передачі є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії.

Функції оператора системи передачі виконує Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач).

Частиною 2 статті 52 Закону на оператора системи передачі покладено функції адміністратора розрахунків.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про доступ до пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Пунктом 4 частини 3 статті 6 Закону до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії віднесено затвердження правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, правил управління обмеженнями та порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Процедура управління обмеженнями, методи управління обмеженнями, процедура і правила визначення структури розподілу пропускної спроможності, порядок оприлюднення інформації щодо пропускної спроможності міждержавних перетинів визначені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.04.2020 року № 763 "Про затвердження Правил управління обмеженнями та Порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів" (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.2 Правил аукціон з розподілення доступу до пропускної спроможності міждержавних перетинів - система відносин між учасниками ринку, завдяки якій учасники ринку за результатами аукціону здійснюють правочини щодо розподілення пропускної спроможності міждержавних перетинів для здійснення експортних та/або імпортних операцій з електричною енергією згідно з вимогами законодавства.

Аукціонний офіс - відповідальний оператор системи передачі на відповідному перетині аукціонної зони та/або розподільник пропускної спроможності.

Заявка на участь в аукціоні (далі - заявка) - невідклична на час закриття торгів пропозиція (оферта) зареєстрованого учасника, подана до аукціонного офісу в порядку і строки, визначені Порядком, з метою придбання певної величини пропускної спроможності міждержавних перетинів за відповідною ціною.

Переможець аукціону - учасник аукціону, заявка якого задоволена.

Повідомлення - будь-яка інформація, що прямо або опосередковано стосується процедури розподілення або використання фізичного права на передачу та офіційно надсилається аукціонним офісом та зареєстрованими учасниками.

Розподілена пропускна спроможність (далі - РПС) - розподілена за результатами аукціону або передачі фізичного права на передачу пропускна спроможність міждержавних перетинів, щодо якої переможець аукціону набув фізичне право на передачу.

Фізичне право на передачу (далі - ФПП) - доступ до пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Договір про доступ до пропускної спроможності міждержавних перетинів (міждержавних електричних мереж України) - договір, що укладається між учасником ринку та аукціонним офісом і визначає умови та порядок надання фізичного права на передачу та є договором приєднання.

Відповідно до Закону та Правил Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" звернулося до позивача із заявою № 27/08-7 від 27.08.2019 про приєднання до договору про доступ до пропускної спроможності, в якій просило надати йому статус учасника. Відповідно до заяви відповідача № 27/08-3 від 27.08.2019 про набуття статусу учасника розподілення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" підтвердило, що відповідає всім вимогам Порядку проведення електронних аукціонів з розподілення пропускної спроможності міждержавних електричних мереж, затвердженого постановою НКРЕКП від 28.03.2017 року № 426, та приєднується в цілому до договору про доступ до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України, затвердженого наказом ДП "НЕК "Укренерго" від 05.12.2017 року № 379 (зі змінами, внесеними наказом ДП "НЕК "Укренерго" від 03.12.2018 року № 642).

Відповідно до повідомлення про реєстрацію енергопостачальника ТОВ "Юнайтед Енерджі" як учасника розподілення, з 09.09.2019 відбулась реєстрація відповідача як учасника розподілення.

У той же час, наказом НЕК "Укренерго" № 589 від 29.11.2019 було затверджено умови договору про доступ до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України.

Відтак, згідно із договором про доступ до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України, затвердженим наказом НЕК "Укренерго" № 589 від 29.11.2019 (зі змінами) (далі - Договір), який є договором приєднання та укладений 09.09.2019 аукціонним офісом та відповідачем, останній як учасник ринку набув статус зареєстрованого учасника та право участі у відповідних аукціонах.

За умовами пунктів 1.1, 1.2 Договору останній є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання замовника до всіх його умов в цілому, шляхом надання виконавцю заяви про набуття статусу учасника розподілення або заяви про приєднання до Договору в цілому, наведених на веб-сайті виконавця за електронною адресою: https://ua.energy в порядку, передбаченому цим Договором.

Згідно з цим Договором замовник отримує послугу виконавця з надання доступу до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України для експорту та/або імпорту електричної енергії.

Відповідно до пункту 1.5 Договору, стосовно повідомлень замовника, належним вважається повідомлення, розміщене/направлене замовником за допомогою доступних каналів зв`язку (через аукціонну платформу за умови її функціонування у звичайному режимі, а в разі використання резервного механізму - за допомогою електронної пошти або факсимільним зв`язком) за реквізитами, що розміщені на аукціонній платформі та/або опубліковані на офіційному веб-сайті виконавця.

Розділом 2 Договору передбачено наступне.

У порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець надає замовнику доступ до міждержавних перетинів для експорту та/або імпорту електричної енергії, а замовник у порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується оплатити цей доступ та реалізувати свої права та обов`язки відносно розподіленої на відповідному аукціоні пропускної спроможності та/або через механізм передачі відповідно до Порядку проведення електронних аукціонів або пропускної спроможності, набутої за процедурою пріоритетного доступу (пункт 2.1).

Згідно з цим Договором замовник отримує доступ в обсязі, який визначається за результатами річного та/або місячного та/або добового аукціонів, проведених відповідно до Порядку проведення електронних аукціонів або пропускної спроможності, набутої за процедурою пріоритетного доступу (пункт 2.2).

Замовник є переможцем відповідного аукціону у разі прийняття (акцепту) виконавцем пропозиції (оферти) замовника. При цьому акцептованою є величина пропускної спроможності, визначена відповідно до положень Порядку проведення електронних аукціонів та за ціною, що дорівнює граничній ціні доступу (пункт 2.3).

Права на отримання доступу для експорту та/або імпорту електричної енергії за цим Договором виникають у замовника в момент отримання повідомлення виконавця про результати відповідного аукціону та/або через механізм передачі відповідно до Порядку проведення електронних аукціонів або пропускної спроможності, набутої за процедурою пріоритетного доступу (пункт 2.4).

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що замовник реалізовує свої права відносно пропускної спроможності, розподіленої та/або отриманої через механізм передачі відповідно до Порядку проведення електронних аукціонів або набутої за процедурою пріоритетного доступу шляхом її використання, передачі іншому учаснику розподілення або припинення її використання.

За результатами місячного аукціону на вересень 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" отримало право доступу до пропускної спроможності міждержавних електричних мереж України через міждержавні перетини:

1) енергосистема Словаччини - "Острів Бурштинської ТЕС" (Україна) (напрямок - імпорт): Резерв 1 - в обсязі, що не перевищує 180 МВт (за рахунком від 20.08.2020 року № 736А на суму 3 448 224,00 грн., крім того ПДВ 689 644,80 грн., всього - 4 137 868,80 грн. з ПДВ);

2) енергосистема Угорщини - "Острів Бурштинської ТЕС" (Україна) (напрямок - імпорт): Резерв 1 - в обсязі, що не перевищує 150 МВт (за рахунком від 20.08.2020 року № 749А на суму 4 256 280,00 грн., крім того ПДВ 851 256,00 грн., всього - 5 107 536,00 грн. з ПДВ).

Згідно з пунктом 3.1 Договору розрахунковим (звітним) періодом для річних та місячних аукціонів є календарний місяць, для добових аукціонів - відповідна декада календарного місяця.

Відповідно до пункту 5.1 Договору вартість доступу за цим Договором визначається за результатами аукціонів, проведених згідно з Порядком проведення електронних аукціонів, за кожним окремими резервом відповідно до оприлюднених на аукціонній платформі та/або офіційному веб-сайті виконавця та направлених виконавцем замовнику повідомлень про результати аукціонів шляхом множення граничної ціни доступу (грн/МВт*год) на сумарну величину набутих РПС по цьому резерву у мегаватах (МВт) та на кількість годин відповідного резерву.

Умовами пункту 5.3 Договору встановлено, що у випадку отримання виконавцем повідомлення про оплату без позначення або часткового позначення ідентифікаційного номера оплати кошти повертаються замовнику, а рахунок вважається неоплаченим, про що виконавець надсилає повідомлення через аукціонну платформу або в разі застосування резервного механізму електронною поштою та/або факсимільним зв`язком замовнику.

Оплата вартості доступу до пропускної спроможності, відповідно до результатів місячних аукціонів, здійснюється у місяці, що передує місяцю надання доступу, шляхом сплати замовником вартості доступу за кожним резервом, зазначеної у повідомленні про результати аукціону і яка визначається шляхом перемноження граничної ціни доступу (грн/МВт*год) на сумарну величину набутих РПС по цьому резерву у мегаватах (МВт) та на кількість годин відповідного резерву.

Розрахунки за РПС здійснюються на підставі виставлених виконавцем рахунків, що оприлюднюються через інтерфейс користувача аукціонної платформи або надіслання на електронну пошту або особисто вручаються під підпис уповноваженій особі учасника розподілення в аукціонному офісі (у разі застосування резервного механізму). У рахунку обов`язковими є зазначення призначення платежу "Оплата доступу до пропускної спроможності" та ідентифікаційний номер оплати (номер рахунку). У повідомленні про оплату обов`язковим є зазначення ідентифікаційного номеру оплати.

Замовник зобов`язується здійснити оплату вартості доступу, зазначеної у такому рахунку, протягом чотирьох робочих днів з дня отримання рахунку.

Слід зазначити, що аналогічні за змістом положення містяться у пунктах 12.70-12.75 Правил.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту 12.70, пунктів 12.71 та 12.72 Правил переможець аукціону здійснює оплату вартості ФПП, набутих на місячному аукціоні, яку повинен сплатити переможець аукціону, шляхом повної оплати переможцем аукціону вартості набутих на місячному аукціоні ФПП у строки, визначені цим розділом.

Вартість ФПП включає у себе виключно оплату за право використання ФПП і не включає жодної оплати за використання системи передачі.

Розрахунки за ФПП здійснюються на підставі виставлених аукціонним офісом рахунків. Копії рахунків не пізніше 1 робочого дня з дати їх оформлення надсилаються електронною поштою та/або факсимільним зв`язком переможцю аукціону. У рахунку обов`язковими є зазначення призначення платежу "Оплата доступу до пропускної спроможності" та ідентифікаційний номер оплати (номер рахунку). У повідомленні про оплату обов`язковим є зазначення ідентифікаційного номеру оплати.

У випадку отримання аукціонним офісом повідомлення про оплату без позначення ідентифікаційного номера оплати кошти повертаються переможцю аукціону, а рахунок вважається не оплаченим, про що аукціонний офіс надсилає повідомлення через аукціонну платформу або, у разі застосування резервного механізму, електронною поштою та/або факсимільним зв`язком відповідному переможцю аукціону.

Відповідно до пункту 12.73 Правил аукціонний офіс виставляє переможцям аукціону, зокрема, за результатами місячного аукціону, рахунки не пізніше наступного робочого дня після дня розміщення на власному вебсайті результатів проведення аукціону.

Строк оплати складає 4 робочі дні з дати отримання рахунка. Переможець аукціону невідкладно повідомляє аукціонний офіс про оплату ФПП (пункт 12.74 Правил).

Згідно з пунктом 12.75 Правил датою здійснення платежу вважається дата надходження коштів на поточний рахунок аукціонного офісу.

Відповідно до пункту 5.8 Договору розрахунки згідно з цим Договором здійснюються в національній валюті шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання виконавця, через установу банку згідно з установленими законодавством правилами безготівкових розрахунків.

Оскільки всупереч умовам Договору та Правил відповідач оплату вартості наданого йому доступу до пропускної спроможності у вересні 2020 року в установлений строк (протягом чотирьох робочих днів з дати отримання рахунків) не здійснив, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» 9 245 404,80 грн. за доступ до пропускної спроможності міждержавних перетинів за результатами місячного аукціону на вересень 2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 у справі № 910/15383/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 та постановою Верховного Суду від 18.01.2023, позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 9 245 404 грн. 80 коп. оплати за доступ до пропускної спроможності міждержавних перетинів за результатами місячного аукціону на вересень 2020 року, а також 138 681 грн. 08 коп. судового збору.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що сума боргу у розмірі 9 245 404,80 грн. перерахована з депозиту приватного виконавця згідно з платіжними дорученнями № 4805 від 30.09.2022 на суму 933 048,14 грн., № 4831 від 04.10.2022 на суму 1 468 342,53 грн., № 4845 від 07.10.2022 на суму 2 585,82 грн., № 4861 від 16.10.2022 на суму 909 090,91 грн., № 4865 від 20.10.2022 на суму 47 010,06 грн. та № 4867 від 21.10.2022 на суму 6 024 008,42 грн., в зв`язку з чим, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати за період з 27 серпня 2020 року по 30 вересня 2022 року нараховані на суму боргу у розмірі 9 245 404,80 грн. у розмірі 3 608 326,85 грн., та 3% річних за період з 27.08.2020 по 29.09.2022 нараховані на суму боргу у розмірі 9 245 404,80 грн., за період з 29.09.2022 по 03.10.2022 нараховані на суму боргу у розмірі 7 777 062,27 грн., за період з 04.10.2022 по 15.10.2022 нараховані на суму боргу у розмірі 7 774 476,45 грн., за період з 16.10.2022 по 19.10.2022 нараховані на суму боргу у розмірі 6 865 385,54 грн. та за 20.10.2022 на суму боргу у розмірі 6 818 375,48 грн. у загальному розмірі 593 978,65 грн.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 набули чинності в день прийняття рішення апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 241, ч. 1 ст. 284 ГПК України, тобто 28.09.2022, а отже саме з 28.09.2022 мало розпочинатись нарахування на суму основного зобов`язання нарахування 3% річних та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки станом на вересень 2020 року між сторонами виник спір щодо наявності правової підстави для оплати рахунків, а відтак не можна вважати основне зобов`язання таким, строк виконання за яким настав. Відповідач також зазначає, що позивачем невірно визначено періоди прострочення, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, а також з огляду на здійсненні позивачем оплати на користь приватного виконавця. Крім того, відповідач зазначає, що добросовісно виконав рішення негайно після набрання ним законної сили, що є підставою для зменшення розміру нарахованих на основне зобов`язання процентів відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корить другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 у справі № 910/15383/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 та постановою Верховного Суду від 18.01.2023, позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 9 245 404 грн. 80 коп. оплати за доступ до пропускної спроможності міждержавних перетинів за результатами місячного аукціону на вересень 2020 року, а також 138 681 грн. 08 коп. судового збору.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини, від 25.07.2002, «Справа «Совтрансавто-Холдинг» проти України» п. 72 «В. Оцінка Суду»).

Отже, наявність грошового зобов`язання відповідача за Договором, яке складає вартість послуги з надання доступу до пропускної спроможності міждержавних перетинів за результатами місячного аукціону на вересень 2020 року у розмірі 9 245 404,80 грн. підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 16.02.2022 у справі № 910/15383/21 за участі тих самих сторін, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає повторному доказуванню.

При цьому, у справі № 910/15383/21 встановлено, що зобов`язання зі сплати вартості послуги з надання доступу до пропускної спроможності міждержавних перетинів за результатами місячного аукціону на вересень 2020 року у розмірі 9 245 404,80 грн. мало бути виконано у строк до 26.08.2020 включно, з огляду на пункт 12.74 Правил та те, що рахунки № 736/А від 20.08.2020 на суму 4 137 868,80 грн. та № 749/А від 20.08.2020 на суму 5 107 536,00 грн. на оплату доступу до пропускної спроможності за результатами місячного аукціону на вересень 2020 20.08.2020 о 19:24 год. надіслані позивачем на електронні адреси уповноважених осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі", зокрема: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також оприлюдненні позивачем 20.08.2020 через інтерфейс користувача аукціонної платформи.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на обставини справи, відповідач своїми діями порушив зобов`язання (ст. 610 ЦК України), тому він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування відповідальності, встановленої законом.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Cтаття 625 ЦК розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Отже, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо сплати вартості поставленого за Договором товару, нараховуються 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому, грошове зобов`язання виникло у відповідача не з рішення Господарського суду міста Києва, а у зв`язку з несплатою вартості послуги з надання доступу до пропускної спроможності міждержавних перетинів за результатами місячного аукціону на вересень 2020 року у розмірі 9 245 404,80 грн., в зв`язку з чим, суд відхиляє посилання відповідача на те, що саме з 28.09.2022 мало розпочинатись нарахування на суму основного зобов`язання 3% річних та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки станом на вересень 2020 року між сторонами виник спір щодо наявності правової підстави для оплати рахунків, а відтак не можна вважати основне зобов`язання таким, строк виконання за яким настав.

Суд також відхиляє посилання відповідача на те, що позивачем невірно визначено періоди прострочення, з огляду на здійсненні позивачем оплати на користь приватного виконавця, оскільки моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі йому готівки. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/19094/17.

Таким чином, визначальним в даному випадку є факт перерахування грошових коштів на рахунок кредитора.

Судом також враховано, що розрахунок 3% річних здійснено позивачем до дня, що передує зарахуванню коштів на рахунок позивача.

Відтак, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3 608 326,85 грн. інфляційних втрат та 593 975,65 грн. 3% річних.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення 3% річних, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В обґрунтування заявленого клопотання, відповідач посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, в зв`язку з чим, суд зазначає таке.

У розглядуваній справі ВП ВС зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Такого висновку ВП ВС дійшла з урахуванням того, що у справі умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

При цьому ВП ВС зазначила, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовити у їх стягненні з цих підстав.

Таким чином, правовідносини у справі № 910/1505/23 та № 902/417/18 відрізняються за своїми обставинами, а тому суд не вбачає підстав для врахування означених висновків при розгляді даної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.05.2021 у справі № 910/6349/19.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав зменшення розміру 3% річних, оскільки відповідачем не доведено наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення розміру нарахувань у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити нараховані інфляційні втрати та 3% річних .

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволенням позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" (01010, місто Київ, вулиця Левандовська, будинок 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10; ідентифікаційний код: 41963985) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ідентифікаційний код: 00100227) інфляційні втрати у розмірі 3 608 326 (три мільйони шістсот вісім тисяч триста двадцять шість) грн. 85 коп., 3% річних у розмірі 593 978 (п`ятсот дев`яносто три тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 65 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 63 034 (шістдесят три тисячі тридцять чотири) грн. 58 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.05.2023

Суддя О.А. Грєхова