ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023м. ДніпроСправа № 904/4921/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігороваї Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Київ

про стягнення неустойки 1 817 730,09 грн.

Представники:

від позивача: Іванченко І.С., представник;

від відповідача: Хрущ О.В., адвокат.

ПРОЦЕДУРА:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути (з урахуванням зменшення позовних вимог - арк.с. 98-104) з Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" пеню у розмірі 350,43 грн. та неустойку у розмірі 1 817 182,59 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 24.01.2023 о 10:00 год.

10.01.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" надійшов відзив на позовну заяву вих.№ б/н від 10.01.2023

10.01.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" надійшла заява вих.№ б/н від 10.01.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023 у задоволенні заяви представника відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

Уповноважені представники сторін у підготовче судове засідання 24.01.2023 о 10:00 год. прибули.

Представник відповідача просить наступне судове засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю повноваженого представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 клопотання, представника відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та підготовче судове засідання відкладено на 15.02.2023 о 11:30 год.

15.02.2023 від позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до суду надійшла відповідь на відзив.

Уповноважені представники сторін у підготовче судове засідання 15.02.2023 о 11:30 год. прибули.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 26.03.2023 та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 15.03.2023 о 10:30 год. в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

08.03.2023 від відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" через систему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло Заперечення на відповідь на відзив з додатками.

13.03.2023 від позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якому просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 350,43 грн та неустойку у розмірі 1 817 182,59 грн.

Уповноважені представники сторін у підготовче судове засідання 15.03.2023 о 10:30 год. прибули.

У підготовчому судовому засіданні 15.03.2023 представниками сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.03.2023 о 11:30год. в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

У призначеному судовому засіданні 29.03.2023 оголошено перерву до 01.05.2023 о 11:00 год. в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 01.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що майно орендарем було повернуто несвоєчасно, керуючись ст. 785 Цивільного кодексу України, позивачем нарахована та заявлено до стягнення пеню у розмірі 548,31 грн. та неустойку в розмірі 1 817 182,59 грн. за період з 29.10.2021 по 31.10.2022.

Позиція відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі виходячи з наступного. Так, Позивачем не зазначено, які саме порушення призвели до нарахування пені, за умовами якого пункту договору чи якої норми законодавства така пеня нарахована, та не надано відповідних доказів щодо порушень, які призвели до нарахування пені та втрат від інфляції. Крім цього, згідно з ч.1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.Згідно з п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, оскільки пеня нарахована Позивачем 16.01.2019, 16.11.2019, 16.12.2019, 16.02.2020, а позов пред`явлено у грудні 2022 року, то Позивачем пропущено строк спеціальної позовної давності за вимогами щодо стягнення пені.

Відповідач просить на підставі ч.3 4 ст. 267 ЦК України, суд застосувати до вимог Позивача наслідки пропуску строку позовної давності (зокрема, спеціальної) та відмовити у стягненні пені у зв`язку зі спливом позовної давності.

Щодо незгоди із зазначеними Позивачем обставинами справи та відсутності підстав для стягнення неустойки у вигляді подвійної орендної плати зазначив, що із змісту поданого Позивачем позову, позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що укладений між сторонами договір оренди від 10.11.2010 №12/02-4232а-ОД (з урахуванням додаткових угод та доповнень) припинив свою дію 28.11.2020 року, а орендоване майно повернуто Орендодавцю за актом приймання-передачі лише 31.10.2022 року, а тому наявні підстави для стягнення з Банку неустойки у розмірі подвійної орендної плати згідно з ч.2 ст. 785 ЦК України.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з Банку неустойку у вигляді подвійної орендної плати за ч.2 ст. 785 ЦК України за період з 29.10.2021 по 31.10.2022 у розмірі 1 817 182,59 грн (з урахуванням здійсненої Банком переплати з орендної плати у розмірі 605 727,79 грн).

На підтвердження таких вимог Позивачем не надано будь-яких первинних документів, а надано лише розрахунок заборгованості з неустойки, який не відповідає заявленому у позовній заяві періоду нарахувань - з 29.10.2021 по 31.10.2022 та зі змісту наданого Позивачем розрахунку заборгованості з неустойки вбачається, що неустойка нараховувалась насправді з 15.12.2020 по 15.11.2022.

Відповідач звертає увагу на те, що Позивач безпідставно вважав, що договір оренди припинив свою дію саме 28.11.2020 року, оскільки це суперечить нормам законодавства та попереднім заявам Позивача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого відповідно до наказу Фонду державного майна України № 39 від 17.01.2019 є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - орендодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк", найменування його змінено на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", (далі - орендар, відповідач) 10.11.2010 укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4232а-ОД від 06.10.2010 (далі - договір) відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - нежитлове вбудоване приміщення, реєстровий номер 23928791.6.АААДЕГО27 (далі - майно), площею 183,06 кв.м, розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, 2, на першому поверсі адмін. будівлі, що перебуває на балансі Управління Державного казначейства у Дніпропетровському районі (далі - балансоутримувач, правонаступником якого є Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 12.05.2010 і становить за незалежною оцінкою 1 022 992,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення відділення банку - фінансової установи. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється (пункт 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання - передачі майна.

Згідно з п. 3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - вересень 2010 року 26 313,85 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2010 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень, листопад 2010 року.

Відповідно до п. 3.3 договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

- 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства - у розмірі 13 156,93 грн.;

- 50% балансоутримувачу у розмірі 13 156,92 грн.

Орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до пункту 10.1 договору оренди нерухомого майна договір укладено строком на 52 дні, що діє з 10.11.2010 до 31.12.2010 включно.

В подальшому 16.02.2011 між сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди від 10.11.2010 №12/02-4232а-ОД згідно якої договір пролонговано з 01.01.2011 по 30.12.2013.

Згідно з додатковою угодою від 04.04.2014 до договору оренди №12/02-4232а-ОД договір пролонговано до 28.12.2016.

30 квітня 2015 року відповідачем повернуто балансоутримувачу частину приміщення загальною площею 28,1 кв.м., про що складено додаткову угоду від 13.05.2015.

Згідно з додатковою угодою від 16.01.2017 до договору оренди №12/02-4232а-ОД, договір пролонговано до 28.11.2019.

Згідно з додатковою угодою від 26.02.2020 до договору оренди №12/02-4232а-ОД, договір пролонговано до 28.11.2020.

До Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 05 жовтня 2020 року звернувся відповідач з листом від 17.09.2020 №Е.18.0.0.0/4-200917/306 щодо продовження договірних відносин на новий термін, а саме на 2 роки 11 місяців (а.с. 25 том 1).

Листом від 27.10.2020 №19-02-06201 позивач повідомив Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, як балансоутримувача спірного майна, що 27.12.2019 набрав чинності Закон України від 03.10.2019 №157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" та Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна. Такою позивач просив балансоутримувача надати з урахуванням граничного строку прийняття відповідного рішення документи, передбачені Порядком передачі в оренду державного та комунального майна від 03.06.2020 №483 (а.с. 26 том 1).

18 січня 2021 року в електронній торговій системі відбувся аукціон з продовження терміну дії договору та наказом Регіонального відділення від 25.01.2021 №12/7147-7939-0Д затверджено Протокол про результати електронного аукціону № UA-РS-2020-12-24-000047-3 від 18.01.2021 про продовження терміну дії договору оренди від 10.11.2010 №12/02-4232а-ОД, на об`єкт державної власності - нежитлове приміщення площею 132,3 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 2, та перебуває на балансі: Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, переможець аукціону - АТ КБ "Приватбанк".

01 лютого 2021 на електронну адресу представника орендаря направлено примірник договору оренди, інформація про реквізити, розмір, термін оплати авансового внеску та забезпечувального депозиту, вказано кінцевий строк надання зазначених документів до Регіонального відділення (а.с. 76, 77 том 1).

Відповідно до умов Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, термін здійснення відповідних платежів (сплати авансового внеску та забезпечувального депозиту) та підписання договору оренди складає 20 робочих днів з дня проведення аукціону та визначення його переможця.

Станом на 16.02.2021 у встановлений вищезазначеним Порядком термін позиву не надано підписаного переможцем договору оренди та не підтверджено сплату авансового платежу.

17 лютого 2021 року в електронній системі "Прозоро Сейл" було сформовано протокол електронного аукціону №UA-РS-2020-12-24-000047-3, де зазначено, що аукціон не відбувся.

Таким чином, керуючись п.76 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, у зв`язку із несплатою переможцем аукціону АТ КБ "Приватбанк" авансового внесу та не підписанням договору оренди у встановлені строки, позивачем прийнято рішення про відмову у продовженні договору оренди та термін дії останнього припинено з 18.02.2021.

Регіональне відділення листом від 18.02.2021 №11-07-01118 повідомило відповідача про те, що ним не сплачено авансовий платіж, не надано до Регіонального відділення підписаного договору оренди, що термін дії договору припинено з 18.02.2021 і що майно необхідно повернути балансоутримувачу за актом приймання-передачі та надати відповідні примірники акту орендодавцю.

Регіональне відділення листом від 21.04.2021 №11-006-02510 повідомило орендаря про необхідність терміново, відповідно до умов договору оренди від 10.11.2010 № 12/02-4232а-ОД, керуючись наказом Фонду державного майна України від 22.12.2020 № 2049 "Про затвердження Інструкції щодо здійснення заходів, пов`язаних з припиненням договорів оренди та поверненням з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності", повернути орендоване майно в належному стані балансоутримувачу, та надати відповідні примірники акту та анкети орендодавцю.

Пунктом 5.5 договору визначено, що майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Відповідачем не було повернуто балансоутримувачу орендоване державне майно за актом приймання-передачі, що є предметом договору оренди №12/02-4232а-ОД, та продовжує використовувати зазначене державне майно.

У зв`язку з неповерненням державного майна за актом приимання-передачі та з метою захисту майнових інтересів держави, Регіональне відділення звернулося з позовною заявою до господарського суду Дніпропетровської області про виселення АТ КБ "Приватбанк" з орендованого приміщення. Рішенням від 17.01.2022 господарського суду Дніпропетровської області, залишеного без змін постановою від 31.08.2022 Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/7840/21 виселено АТ КБ "Приватбанк" з нежитлового приміщення загальною площею 132,3 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична,2 та знаходиться на балансі Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої- встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Регіональне відділення вважає, що Центральним апеляційним господарським судом у постанові від 31.08.2022 (яка набарала законної сили 31.08.2022) встановлено преюдиційні обставини, які не потребують доказуванню знову: "Таким чином, договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4232а від 10.11.2010 є таким, що припинився 28.11.2020 р. в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Встановлено судом, що матеріали справи не містять доказів, ані продовження договору, ані повернення відповідачем спірного майна за договором №12/02-4232а-ОД позивачу згідно акту приимання-передачі".

Позивач звертає увагу, що відповідачем звільнено орендоване державне майно, що є предметом договору оренди №12/02-423 2а-ОД під час примусового виконання рішення суду - 31.10.2022, шляхом підписання з балансоутримувачем акту повернення державного майна з оренди, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача неустойки за час прострочення користування державним майном у відповідності до статті 785 ЦК України за період 29.11.2020 по 31.10.2022 у розмірі 1 817 182,59 грн. (з урахуванням переплати з орендної плати у сумі 605727,79 грн.).

У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача неустойки.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України).

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Водночас орендоване майно є державним, тому до спірних правовідносин має застосовуватись Закон України "Про оренду державного та комунального майна", у частині 1 статті 2 якого наведено аналогічне визначення оренди.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору оренди, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 761 Цивільного кодексу України визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Орендар вступив у строкове користування об`єктом оренди з 10.11.2010 (дата підписання Акту приймання - передачі).

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України закріплено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

03 жовтня 2019 року прийнято новий Закон України "Про оренду державного та комунального майна" №157-1Х, згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень якого - "цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року". Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону України визначено, що договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Таким чином, з урахуванням пункту 10.1 договору, статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди від 10.11.2010 №№12/02-4232а-ОД, що належить до державної власності є припиненим з 28.11.2020.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його укладено (частина 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. (частина 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Аналогічні положення щодо повернення майна передбачені пунктом 10.8. договору оренди, за яким у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу.

Відповідач повернув орендоване майно балансоутримувачу 31.10.2022 за актом приймання-передачі, тобто з порушенням встановленого договором та законом строку.

Частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини першої статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За змістом наведених норм, договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та Договору оренди нерухомого майна від 10.11.2010 № 12/02-4232а-ОД об`єкт оренди мав бути повернутий негайно після спливу строку договору.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим орендна плата за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо) не нараховується.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022р. у справі №904/7840/21 залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2022. позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях задоволено. Виселено Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" з нежитлового приміщення загальною площею 132,3 кв.м, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 2 та знаходиться на балансі Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі.

Рішення набрало законної сили та виконано в примусовому порядку. Повернення об`єкта оренди відбулось 10.11.2022 в межах виконавчого провадження, що підтверджено актом державного виконавця від 10.11.2022 ВП № 69975379.

Виселення відбулось саме у зв`язку із закінченням строку оренди. Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4232а-ОД від 10.11.2010р., є таким, що припинився 28.11.2020р. в зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Цей факт встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили та не потребує доведення в силу ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи відповідача, що на час його участі у конкурсі на укладення договору оренди спірного майна на новий термін, відбувалось правомірне користування таким майном з огляду на таке.

Аукціон з продовження терміну дії зазначеного договору оренди був проведений 18.01.2021. Наказом Регіонального відділення від 25.01.2021 №12/7147-7939-ОД було затверджено Протокол про результати електронного аукціону № UA-РS-2020-12-24-000047-3 від 18.01.2021, переможець аукціону АТ КБ «ПриватБанк» (код за ).

01.02.2021 на електронну адресу орендаря направлено примірник договору оренди, інформація про реквізити, розмір, термін оплати авансового внеску та забезпечувального депозиту, вказано кінцевий строк надання зазначених документів до Регіонального відділення.

Відповідно до умов Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, термін здійснення відповідних платежів (сплати авансового внеску та забезпечувального депозиту) та підписання договору оренди складає 20 робочих днів з дня проведення аукціону та визначення його переможця.

Однак, станом на 16.02.2021, у встановлений вищезазначеним Порядком термін, до Регіонального відділення не було надано підписаного переможцем договору оренди та не підтверджено сплату авансового платежу.

Відповідно до п. 76 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 у разі коли переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 4 Закону, або в інших випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 13 Закону, орендодавець завантажує рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону або про відмову від укладення договору оренди в електронну торгову систему. Орендодавець завантажує рішення про, відмову від укладення договору оренди також у разі, коли переможець електронного аукціону не сплатив авансовий внесок та вартість невід`ємних поліпшень відповідно до пункту 80 цього Порядку (у разі проведення електронного аукціону на продовження договору оренди). Якщо переможець електронного аукціону відмовився від підписання протоколу про результати електронного аукціону або договору оренди чи не підписав такий протокол або договір у встановлені строки, орендодавець складає та завантажує відповідний акт в електронну торгову систему.

Оскільки аукціон проводився після спливу терміну дії договору, а договір на новий термін не укладено то користування приміщенням поза межами договору оренди є неправомірним.

Отже, стягненню підлягає неустойка за період з 29.11.2020 по 10.11.2022.

Заперечення відповідача, що позивачем для розрахунку суми неустойки мав бути застосований розмір орендної плати за базовий місяць (листопад 2019) визначений договором в сумі 43 926,67 грн. є необґрунтованими.

Відповідно до п. 12,13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відтак, позивачем правомірно відкориговано суму орендної плати на встановлені індекси інфляції під час розрахунку суми неустойки за несвоєчасне повернення приміщення із оренди.

Крім того, відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд застосувати до спірних правовідносин положення ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, згідно з якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові і відмовити позивачу в стягненні пені.

Такі твердження відповідача є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Що стосується правової природи неустойки, яка стягується на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, слід зазначити про таке.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, а тому застосування до неї спеціальної позовної давності є неправильним

Таким чином, ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України оскільки, на відміну від приписів статті 549 Цивільного кодексу України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

В той же час, суд погоджується з доводами відповідача щодо неврахування сплачених останнім коштів балансоутримувачу за весь час користування нерухомим майном після закінчення договору оренди. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано позивачем внесення орендної плати на рахунок балансоутримувача УДК в Дніпропетровському районі Державної казначейської служби України за спірний період 605 727,80 грн.

З урахуванням викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 190 166,92 грн. за період з 16.02.2021 по 10.11.2022. В частині стягнення 605 727,80грн. належить відмовити.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 350,43 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 07.03.2023).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Згідно з п. 3.8. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-4232а-ОД від 10.11.2010р, орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6.співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

З поданого позивачем розрахунку пені вбачається, що до суми пені ним віднесені і індекси інфляції. Такий розрахунок не відповідає ані вимогам діючого законодавства, ані умовам договору про які йшлося вище.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 350,43 грн задоволенню не підлягають.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення його, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення неустойки в розмірі 1 190 166,92 грн, в решті вимог належить відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 17 852,50 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6; ) неустойку в розмірі 1 190 166,92 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 852,50 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 29.05.2023.

Суддя В.Г. Бєлік