ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/984/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні,

за позовом: Державного підприємства "Берегівське лісове господарство", код ЄДРПОУ - 22114537, Закарпатська область, Берегівський район, с. Яноші, вул. Головна, 50 "а",

до відповідача: Мале приватне підприємство "РУТА", код ЄДРПОУ - 20447559, Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Філіпа І., буд. 2 А,

про: стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Берегівське лісове господарство" звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з Малого приватного підприємства "РУТА" у розмірі 147 826,42 грн. за договором купівлі - продажу необробленої деревини №81 від 05.07.2017 року.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 17.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Судом розглянуто справу без участі сторін, підписано повний текст рішення.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ДП "Виноградівське лісове господарство", як продавцем, та МПП "РУТА", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №81 від 05.07.2017 з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №1 від 13.09.2017, за умовами якого продавець передає у власність на відповідних франко умовах продавця необроблену деревину, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у договорі.

На виконання укладеного договору, ДП "Виноградівське лісове господарство" поставлена, а відповідачем прийнята необроблена деревина на суму 147 826,42 грн. згідно товарно-транспортної накладної від 15.09.2017 року.

Одним із обов`язків відповідача за договором є обов`язок сплатити за товар ціну, відповідно до визначених договором умов.

Позивач стверджує, що відповідачем не проведено оплату за необроблену деревину, поставлену на виконання укладеного договору купівлі-продажу, згідно вище зазначеної ТТН, що є порушенням господарського зобов`язання.

Отже, станом на момент звернення до суду з даним позовом, у відповідача перед ДП існує невиконане грошове зобов`язання з оплати за поставлену необроблену деревину у розмірі 147 826,42 грн.

Позивач також зазначає, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.10.2021 №674 "Про припинення ДП "Виноградівське лісове господарство" та затвердження складу Комісії з припинення", припинено ДП "Виноградівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до ДП "Берегівське лісове господарство". Позивач підкреслює, що датою виникнення універсального правонаступництва ДП "Берегівське лісове господарство" щодо ДП "Виноградівське лісове господарство" є дата видачі вищевказаного наказу.

Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом надіслання відповідачу письмової претензії-вимоги від 02.12.2022 про сплату заборгованості, яка залишена відповідачем без реагування.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача 147 826,42 грн. заборгованості за поставлену необроблену деревину і сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача значиться

90571, Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Філіпа І., буд. 2А.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Суд враховує, що згідно норми ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Так, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На вказану в Єдиному державному реєстрі адресу Відповідача судом була направлена ухвала від 17.01.2023 про відкриття провадження у справі з приписами до відповідача вчинити певні процесуальні дії для розгляду цієї справи. Дане поштове відправлення було вручено відповідачу МПП "РУТА" 28.01.2023, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, відповідно до якого рекомендоване повідомлення про вручення ф.152310, що прийняте поштою 23.01.2023 було вручено за довіреністю адресатові у м. Києві 28.01.2023 року.

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження і вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. 05.07.2017 між ДП "Виноградівське лісове господарство" та МПП "РУТА" було укладено договір №81 купівлі-продажу необробленої деревини (а. с. 10 - 11) (далі договір).

Згідно п. 1.1. договору, продавець передає у власність на відповідних франко-умовах (нижній проміжний, верхній склад) продавця необроблену деревину, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у договорі. Товар поставляється на умовах EXW відповідно до складу Продавця у відповідності до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" (редакція 2010 року). Обов`язок навантаження продукції на транспорт покупця на умовах проміжного або нижнього складу лежить на Продавцеві. Обов`язок навантаження продукції на транспорт Покупця на умовах верхнього складу лежить на Покупцеві.

Пунктом 1.2. передбачено, що продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки.

Право власності на майно переходить до Покупця з моменту повної оплати продавцю вартості купленого товару та підписання товаро-транспортного документу у базисі поставки.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб. м. на відповідних франко-умовах (нижній, проміжний, верхній склад) продавця.

Згідно п. 6.1. договору, платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати. Допускається розрахунок готівкою.

У випадку ненанходження коштів на рахунок Продавця в зазначений у п. 6.1. договору термін, покупець втрачає право на придбання даної партії товару і вона залишається у власності Продавця (п. 6.3. договору).

Покупець зобов`язаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару на протязі 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати (п. 8.1.)

Згідно п. 9.1. договору, порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом договору.

Відповідно п. 9.2. договору, у випадку ненадходження коштів на рахунок продавця з моменту виставлення рахунки-фактури для оплати покупець втрачає право на придбання неоплаченої партії товару. Неоплачена партія товару не буде поставлена в наступних місяцях, протягом якого діє даний договір.

У разі несвоєчасної поставки товару продавець сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості недопоставленої продукції за кожен день прострочення (п. 9.4. договору).

Порушення термінів оплати товару за даним договором тягне за собою сплату пені покупцем у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення, яка сплачується порушником на розрахунковий рахунок продавця (п. 9.5. договору).

Згідно умов п. 12.1. договору, він вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами.

Даний договір купівлі-продажу діє в частині поставки товару по 30.09.2017, а в частині оплати придбаного товару з дати підписання до повного проведення розрахунків за придбаний товар (п. 12.2. договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 12.3. договору).

13.09.2017 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу (а. с. 12), якою сторони прийшли до згоди викласти в новій редакції п. 3.1. договору купівлі-продажу необробленої деревини від 05.07.2017 №81 в новій редакції: 3.1. Ціна на товар встановлена в гривнях за 1 м. куб. на відповідних франко умовах (верхній склад) продавця і складає разом 40 куб. м. вартістю 364 120.00 грн.

Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання і є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу необробленої деревини від 05.07.2017 №81.

Суд вказує, що даний договір підписаний і скріплений печатками уповноваженими представниками з обох сторін.

3.2. Товарно-транспортною накладною при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 15.09.2017 серії ЗКВ №3900581 (а. с. 13) підтверджується відпуск деревини для доставки відповідачу за вказаним вище договором купівлі-продажу на загальну суму 147 826,42 грн.

3.3. Розрахунком заборгованості складеним провідним бухгалтером ДП "Берегівський лісгосп" (а. с. 14) підтверджується заборгованість МПП "Рута" перед ДП "Виноградівський лісгосп" за договором купівлі-продажу необробленої деревини №81 від 05.07.2017 у загальному розмірі 147 826.42 грн.

Вказана заборгованість підтверджується також бухгалтерською довідкою від 02.12.2022 №401, виданою ДП "Берегівське лісове господарство" (а. с. 15). Вказаною довідкою підтверджується, що така заборгованість відповідача перед позивачем складає 147 826.42 грн.

02.12.2022 позивача направляв відповідачу претензію-вимогу про сплату заборгованості за поставлену необроблену деревину (а. с. 16). Згідно умов даної претензії-вимоги позивач вимагав сплати непогашеної заборгованості у найкоротший термін. Позивач вказував у даній вимозі, що у випадку ненадходження таких коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 10 днів з моменту вручення відповідної претензії - вимоги, він буде звертатися до суду з позовом про стягнення боргу, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та витрат на правову допомогу.

3.4. Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.10.2021 №674 "Про припинення ДП "Виноградівське лісове господарство" та затвердження комісії з припинення (а. с. 17 - 19) припинено ДП "Виноградівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до ДП "Берегівське лісове господарство".

Відтак права та обов`язки ДП "Виноградівське лісове господарство" перейшли до ДП "Берегівське лісове господарство", в т. ч. право вимоги за вказаним вище договором купівлі-продажу.

3.5. Розглянувши матеріали справи, вивчивши повно та всебічно докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне.

3.6. Норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Стаття 202. Поняття та види правочинів

1. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 510. Сторони у зобов`язанні

1. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Стаття 512. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні

1. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

Стаття 516. Порядок заміни кредитора у зобов`язанні

1. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 655. Договір купівлі-продажу

1. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 656. Предмет договору купівлі-продажу

1. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Стаття 662. Обов`язок продавця передати товар покупцеві

1. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 663. Строк виконання обов`язку передати товар

1. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 664. Момент виконання обов`язку продавця передати товар

1. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Стаття 668. Перехід ризику випадкового знищення або випадкового пошкодження товару

1. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 689. Обов`язок покупця прийняти товар

1. Покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Стаття 691. Ціна товару

1. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Стаття 692. Оплата товару

1. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

3. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

4. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

5. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 693. Попередня оплата товару

1. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

3.7. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Відтак, судом встановлено, що 05.07.2017 між ДП "Виноградівське лісове господарство" та МПП "РУТА" було укладено договір №81 купівлі-продажу необробленої деревини (а. с. 10 - 11) (далі договір).

Згідно п. 1.1. договору, продавець передає у власність на відповідних франко-умовах (нижній проміжний, верхній склад) продавця необроблену деревину, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у договорі.

Згідно п. 6.1. договору, платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати. Допускається розрахунок готівкою.

У випадку ненанходження коштів на рахунок Продавця в зазначений у п. 6.1. договору термін, покупець втрачає право на придбання даної партії товару і вона залишається у власності Продавця (п. 6.3. договору).

Покупець зобов`язаний здійснювати попередню оплату/ за кожну партію товару на протязі 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати (п. 8.1.)

Даний договір купівлі-продажу діє в частині поставки товару по 30.09.2017, а в частині оплати придбаного товару з дати підписання до повного проведення розрахунків за придбаний товар (п. 12.2. договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 12.3. договору).

13.09.2017 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу (а. с. 12), якою сторони прийшли до згоди викласти в новій редакції п. 3.1. договору купівлі-продажу необробленої деревини від 05.07.2017 №81 в новій редакції: 3.1. Ціна на товар встановлена в гривнях за 1 м. куб. на відповідних франко умовах (верхній склад) продавця і складає разом 40 куб. м. вартістю 364 120,00 грн.

Суд вказує, що даний договір підписаний і скріплений печатками уповноваженими представниками з обох сторін, зобов`язання за таким договором відповідачем не виконано, відтак договір є дійсним згідно п. 12.2. договору купівлі-продажу.

Товарно-транспортною накладною при перевезенні деревини автомобільним транспортом від 15.09.2017 серії ЗКВ №3900581 (а. с. 13) підтверджується відпуск деревини для доставки відповідачу за вказаним вище договором купівлі-продажу на загальну суму 147 826,42 грн.

Відтак, згідно даних долученої до матеріалів справи ТТН від 15.09.2017 серії ЗКВ №3900581, відповідачем отримано товару на загальну суму 147 826.42 грн. Позивач стверджує, що відповідач не розрахувався за поставлений товар на виконання умов п. п. 6.3., 8.1. договору купівлі-продажу. Відповідач заяв по суті справи до суду не подав, не заперечив факт отримання товару за вказаною вище ТТН і не долучив доказів, які б підтверджували розрахунок з позивачем за поставлений товар. Суд підкреслює, що відповідач є належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі №907/984/22, про що свідчать наявні докази в матеріалах справи.

Відтак, суд виходить з того, що відповідач погоджується з наявною заборгованістю.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч. 1 ст. 691 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦКУ, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 4 ст. 692 ЦКУ передбачено, що якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Судом також встановлено, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.10.2021 №674 "Про припинення ДП "Виноградівське лісове господарство" та затвердження комісії з припинення (а. с. 17 - 19) припинено ДП "Виноградівське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до ДП "Берегівське лісове господарство".

Відтак права та обов`язки ДП "Виноградівське лісове господарство" перейшли до ДП "Берегівське лісове господарство", в т. ч. право вимоги за вказаним вище договором купівлі-продажу.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦКУ).

За таких умов позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №6499 від 08.12.2022 (а. с. 9) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2481.00 грн.

Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача повністю згідно п. 1 ч. 4 та п. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства "РУТА", код ЄДРПОУ - 20447559, Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Філіпа І., буд. 2 А, на користь Державного підприємства "Берегівське лісове господарство", код ЄДРПОУ - 22114537, Закарпатська область, Берегівський район, с. Яноші, вул. Головна, 50 "а", 147 826,42 грн. (сто сорок сім тисяч вісімсот двадцять шість гривень 42 копійок) заборгованості за поставлену необроблену деревину.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Малого приватного підприємства "РУТА", код ЄДРПОУ - 20447559, Закарпатська область, Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Філіпа І., буд. 2 А, на користь Державного підприємства "Берегівське лісове господарство", код ЄДРПОУ - 22114537, Закарпатська область, Берегівський район, с. Яноші, вул. Головна, 50 "а", сплачений судовий збір у розмірі 2481.00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривень 00 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза