ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" травня 2023 р. Справа № 909/1037/22

Суддя Західного апеляційного господарського суду Бонк Т.Б.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос" від 23.05.2023 вх. суду від 26.05.2023 №01-05/1663/23)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2023 (повний текст складено 04.05.2023, суддя Стефанів Т.В., м.Івано-Франківськ)

у справі № 909/1037/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія-Груп"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лігос"

про стягнення заборгованості за договором про виготовлення та постачання продукції в сумі 3878331 грн 06 к., з яких: 1357238 грн 40 к. основний борг, 662261 грн 23 к. пеня, 516447 грн 68 к. неустойка, 930262 грн 28 к. відсотки річних та 412121 грн 47 к. інфляційні втрати,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2023 у справі № 909/1037/22 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про виготовлення та постачання продукції в сумі 3 877 875грн 67 к., з яких: 1 357 238 грн 40 к. основний борг, 662 145 грн 69 к. пеня, 516 447 грн 68 к. неустойка, 929 922 грн 43 к. відсотки річних та 412 121грн 47 к. інфляційні втрати, 58 168 грн 14 к. судового збору. В частині заявлених вимог про стягнення 339 грн 85 к. відсотків річних та 115 грн 54 к. пені - в позові відмовлено. Судовий збір в сумі 6 грн 83 к. залишено за позивачем.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині присуджених до стягнення штрафних санкцій, просить в цій частині рішення скасувати та відмовити у їх стягненні шляхом зменшення таких на 70%.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

При поданні апеляційної скарги скаржник не подав доказів сплати судового збору, натомість подав заяву про відстрочення сплати судового збору, яка обгрунтована скрутним фінансовим становищем товариства та відсутністю необхідних коштів на його рахунках для сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, ТОВ «Лігос» не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", та зазначені нею у клопотанні підстави не передбачені вказаною нормою.

Отже, заява скаржника про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи оскарження судового рішення в частині стягнення 2 520 637,27грн (662 145 грн 69 к. пені +516 447 грн 68 к. неустойки + 929 922 грн 43 к. відсотки річних +412 121грн 47 к. інфляційних втрати), при поданні апеляційної скарги мав бути сплачений судовий збір в сумі 56 714, 34грн (150% від 37 809,56грн- 1,5% від 2 250 637,27грн).

Платіжні реквізити для перерахування судового збору в гривнях зазначені на офіційному веб-порталі Судова влада України https://court.gov.ua/.

Частиною 2 статті 260 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення вищевказаних недоліків.

Довести до відома скаржника, що при не усуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1.Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Лігос» про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ТОВ «Лігос» - залишити без руху.

3. Апелянту усунути недоліки, допущені при поданні апеляційної скарги, та надати суду протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали:

- докази сплати судового збору в сумі 56 714,34грн в порядку, встановленому Законом України Про судовий збір.

4. Копію цієї ухвали суду надіслати скаржнику для відома та належного виконання.

5.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т.Б. Бонк