ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"31" травня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3422/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
про стягнення 24265400 грн.
за участю представників
від позивача - Мокрова А.В.
від відповідача - не прибули
До суду надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "МДФГруп-Плюс" про стягнення 24265400грн
Ухвалою від 23.12.2022 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.01.2023.
Засідання 25.01.2023 не відбулось через відсутність електроенергії в суді, через що суд ухвалою від 25.01.2023 проодвжив строк підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 22.02.2023.
Ухвалою від 22.02.2023 розгляд справи відкладено на 22.03.2023.
Ухвалою від 22.03.2023 постановлено провести підготовче засідання впродовж розумного строку та призначено підготовче засідання на 19.04.2023.
19 квітня 2023 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 31.05.2023 р.
Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.
Крім того, додатково ще суд розміщував оголошення на сайті Судової влади про виклик відповідача в засідання.
Відповідач не прибув в засідання, відзиву не надав.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника позивача, суд
Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України (далі - Комітет, Позивач) розглянувши матеріали справи №02-05/27-2017 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Білтім» (змінено наішенування юридичної особи на товариство з обмеженою відповідальністю «МДФГруп-Плюс») (ідентифікаційний код 34840653) (далі - ТОВ «Білтім», ТОВ «МДФГруп-Плюс», Відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 30.07.2020 № 7-р/тк (далі - Рішення № 7-р/тк), яким визнано, що ТОВ «Білтім» вчинило порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: « 34140000-0 Великовантажні мототранспортні засоби (Агрегат кислотної обробки свердловин з колісною формулою 6 х 6)», проведених публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» за допомогою системи електронних закупівель «ProZorro» (ідентифікатор закупівлі UA-2017-05-19-002173-b).
За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 12 132 700 (дванадцять мільйонів сто тридцять дві тисячі сімсот) гривень.
Відповідно до ч. З ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Комітету. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу.
Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.
Частиною 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 7-р/тк, закінчився 14.10.2020.
Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Відповідач оскаржив Рішення № 7-р/тк до Господарського суду міста Києва.
Рішенням Суду першої інстанції від 19.04.2021 у справі № 910/15431/20 ТОВ «Білтім» в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду (далі - Суд апеляційної інстанції) від 24.05.2021 у справі №910/15431/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Білтім» на зазначене рішення Суду першої інстанції.

Постановою Суду апеляційної інстанції від 27.09.2021 у справі №910/15431/20 апеляційну скаргу ТОВ «Білтім» залишено без задоволення, а зазначене рішення Суду першої інстанції - без змін.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо подальшого оскарження ТОВ «Білтім» Рішення № 7-р/тк. Відповідна інформація відсутня також в Комітеті.

Отже, Рішення № 7-р/тк є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет У країни», є обов`язковим до виконання.

Станом на теперішній час відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Білтім» (ідентифікаційний код 34840653) змінило найменування юридичної особи на ТОВ «МДФГруп-Плюс» (ідентифікаційний код 34840653), а також Відповідач змінив місцезнаходження та знаходиться за адресою: вул. Морська, буд. 23, с. Залізний Порт(з), Голопристанський р-н, Херсонська обл., 75653.

Зазначена зміна найменування юридичної особи не тягне за собою факту припинення юридичної особи, оскільки код СДРПОУ, що є основною ідентифікуючою ознакою, залишився незмінним.

Станом на день подання позовної заяви Комітет не отримував від Відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 7-р/тк. Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»:

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу;

- нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У п. 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абз. 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Отже, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 7-р/тк, зупинялось з 16.10.2020 до 19.04.2021 (розгляд справи №910/15431/20 Судом першої інстанції) та з 24.05.2021 до 27.09.2021 (розгляд справи №910/15431/20 Судом апеляційної інстанції).

Розрахунок пені за прострочення Відповідачем сплати штрафу, накладеного Рішенням № 7-р/тк, обчислюється таким чином.

Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу:

- з 15.10.2020 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного Рішенням № 7-р/тк та день, який передував винесенню ухвали Судом першої інстанції про відкриття провадження у справі № 910/15431/20)',

- з 20.04.2021 (наступний день після прийняття Судом першої інстанції рішення у справі № 910/15431/20) по 23.05.2021 включно (день, який передував винесенню ухвати Судом апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/15431/20)',

- з 28.09.2021 (наступний день після прийняття Судом апеляційної інстанції постанови у справі № 910/15431/20) по 16.11.2022 включно (день, до якого розраховано пеню).

Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 450 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить:

12 132 700 х 1,5 % = 181 990,50 гривень, де

12 132 700 гривень - розмір штрафу, накладеного Рішенням № 7-р/тк;

1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 450 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить:

181 990,50 х 450 = 81 895 725 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 12 132 700 гривень.

Загальна сума заборгованості становить:

12 132 700 + 12 132 700 = 24 265 400 гривень, де

12 132 700 - сума штрафу, накладеного Рішенням № 7-р/тк; 12 132 700 - розмір пені, нарахованої відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При розподілі судових витрат суд виходить з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 5, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МДФГруп-Плюс» (вул. Морська, буд. 23, с. Залізний Порт(з), Голопристанський р-н, Херсонська обл., 75653, ідентифікаційний код 34840653) штраф у розмірі 12 132 700 (дванадцять мільйонів сто тридцять дві тисячі сімсот) гривень та пеню у розмірі 12 132 700 (дванадцять мільйонів сто тридцять дві тисячі сімсот) гривень і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві (Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UА0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МДФГруп-Плюс» (вул. Морська, буд. 23, с. Залізний Порт(з), Голопристанський р-н, Херсонська обл., 75653, ідентифікаційний код 34840653) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UА0001719) судовий збір у розмірі 363 981 (триста шістдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) гривня.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 червня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова