номер провадження справи 24/20/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.05.2023 Справа № 908/18/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали заяви вих. № 2023/29 від 26.04.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нефрит про розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/18/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код 42093239)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нефрит (бул. Бельфорський, буд. 12, кв. 30, м. Запоріжжя, 69065, ідентифікаційний код 40000747)

про стягнення 60179,59 грн.

за участю представників:

від позивача: Аксарін Р.М., адвокат, довіреність № 1 від 01.01.2023

від відповідача (заявник): Корабльов В.В., адвокат, ордер серія АР № 1113135 від 01.02.2023

УСТАНОВИВ:

03.05.2023 до Господарського суду Запорізької області, у порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нефрит про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 по справі № 908/18/23 до 15.10.2023.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.04.2023, вказану вище заяву передано на розгляд судді Господарського суду Запорізької області Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 08.05.2023 вказану заяву прийнято до розгляду суддею Азізбекян Т.А., судове засідання з розгляду заяви призначено на 24.05.2023.

У судове засідання 24.05.2023 з`явилися представники заявника (боржника) та стягувача.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, здійснювалося фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву, яка мотивована таким. На сьогоднішній день фінансовий стан відповідача не дозволяє виконати рішення суду у повному обсязі по справі. Зазначений фінансовий стан викликаний з незалежних від відповідача причин, а саме через введення воєнного стану в нашій державі, втрату майна, скорочення нових замовлень. Неможливість виконати рішення суду підтверджуєте; даними щодо руху коштів за банківським рахунком відповідача за останні два місяці. Зниження обсягів продажів відповідача за останні два місяці також підтверджується даними єдиного реєстру податкових накладних. Фінансову звітність відповідач не надає, оскільки відповідно до діючого законодавства відноситься до підприємств, які не мають обов`язку складати проміжну фінансову звітність, тому за підсумками першого кварталу 2023 року фінансова звітність відповідачем не складалася. На теперішній час відповідачем вже сформований портфель заказів на майбутній період, що дозволить покращити фінансовий стан підприємства та в подальшому не допускати заборгованості за договорами. Просить суд розстрочити виконання рішення суду до 15 жовтня 2023 року рівними частинами.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, Відзиву на заяву суду не надав.

Розглянувши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши подані докази, вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 задоволені позовні Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нефрит на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання 57959,66 грн основного боргу, 481,14 грн 3% річних, 1738,79 грн інфляційних втрат та 2481,00 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/18/23, яке набрало законної сили 02.05.2023, судом видано наказ від 23.05.2023.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України).

Разом з тим, відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою даної статті визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Згідно ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/18/23 набрало законної сили 02.05.2023. Запропонований боржником графік розстрочення боргу не перевищує встановленого законодавством строку.

Проаналізувавши надані заявником докази та письмові пояснення в їх сукупності, беручи до уваги введення в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, який впливає на здійснення господарської діяльності як стягувача, так і боржника; недопущення понесення боржником додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення органами виконавчої служби, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви та розстрочення виконання рішення суду у даній справі щодо сплати заборгованості у загальному розмірі 60179,59 грн. на шість місяців зі сплатою щомісячно рівними частинами, а саме: до 15.05.2023 10029,93 грн, до 15.06.2023 10029,93 грн, до 15.07.2023 10029,93 грн, до 15.08.2023 - 10029,93 грн, до 15.09.2023 - 10029,93 грн, до 15.10.2023 - 10029,93 грн.

При цьому, сума судового збору не підлягає розстроченню за даною ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 331 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву 2023 Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нефрит про розстрочку виконання рішення в справі № 908/18/23 задовольнити частково.

Розстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія Нефрит виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 15.03.2023 у справі № 908/18/23 щодо сплати заборгованості в загальному розмірі 60179 (шістдесят тисяч сто сімдесят дев`ять) грн 59 коп. на шість місяців зі сплатою щомісячно рівними частинами, а саме: до 15.05.2023 10029 (десять тисяч двадцять дев`ять) грн 93 коп., до 15.06.2023 10029 (десять тисяч двадцять дев`ять) грн 93 коп., до 15.07.2023 10029 (десять тисяч двадцять дев`ять) грн 93 коп., до 15.08.2023 10029 (десять тисяч двадцять дев`ять) грн 93 коп., до 15.09.2023 10029 (десять тисяч двадцять дев`ять) грн 93 коп., до 15.10.2023 10029 (десять тисяч двадцять дев`ять) грн 93 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.06.2023.

Суддя Т.А. Азізбекян