ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 м. Дніпро Справа № 904/4790/21 (904/4618/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 по справі № 904/4790/21 (904/4618/22) (суддя Первушин Ю.Ю.), повний текст ухвали складено 26.01.2023

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ,

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана Естейт», м. Дніпро

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальність «Цукорпром», м. Дніпро

до відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», м. Київ

до відповідача-4 ОСОБА_1 , м. Харків

про визнання недійсним правочину, вчиненого боржником та повернення майна на користь боржника, -

в межах справи № 904/4790/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Імме», м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт», м. Дніпро

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви, заяви про забезпечення позову і ухвали суду першої інстанції.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» (далі ТОВ «Монтана-Естейт»), відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальність «Цукорпром», відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», відповідача-4 ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним Договору від 02.12.2019 про внесення додаткового вкладу третьою особою серія та номер 7553 в редакції Додаткової угоди від 05.12.2019 серія та номер 7736 до Договору від 02.12.2019 про внесення додаткового вкладу третьою особою укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, Ідентифікаційний код: 33546549) та Товариством з обмеженою відповідальність «Цукорпром» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вуя. Гусенко, буд. 50; Ідентифікаційний код: 32737762), що посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Ростіславом Олександровичем в частині передачі, як додатково вкладу об`єкту нерухомо го майна: нежитлове приміщення загальною площею: 289.4 квадратних метрів яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 101 (23221446).

- визнання недійсним акту приймання передачі майна що вноситься до статутного капіталу від 05.12.2019 № 7749 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, ідентифікаційний код 33546549) та Товариством з обмеженою відповідальність «Цукорпром» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50; ідентифікаційний код 32737762) щодо передачі об`єкту нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 289.4 квадратних метрів яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 101 (23221446).

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 34505039 від 05.12.2021 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 289.4 квадратних метрів яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101 (23221446), за Товариством з обмеже ною відповідальність «Цукорпром» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50; ідентифікаційний код 32737762) прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Ростіславом Олександровичем.

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, ідентифікаційний код 33546549) права власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення зага льною площею 289.4 квадратних метрів яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - 101 (23221446).

- витребування у ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, ідентифікаційний код 33546549) об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер № 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а, 15б-1, 15б-2 загальною площею 109.50 квадратних метрів в прибудові літ. «А'-1»до житлового будинку літ. «А-14», договір купівлі-продажу, нежитлових приміщень, серія та номер: 37, виданий 20.01.2021, видавник: Алтуніна Т.П. приватний нотаріус. Дата, час державної реєстрації 20.01.2021 11:57:05, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

- витребування у ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Монтана-Естейт» (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд.14, ідентифікаційний код 33546549) об`єкту не рухомого майна реєстраційний номер 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а-1, 15а-2, 15а-3, 15а-4, загальною площею 104.3 квадратних метрів в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», Дата, час державної реєстрації: 07.12.2021 15:58:34, до говір купівлі-продажу, серія та номер 994, виданий 07.12.2021, видавник Т. Алтуніна, Власник ОСОБА_1 ( РНОКПП - НОМЕР_1 ).

- витребування у ТОВ «Промторг 2020» (ЄДРПОУ - 43508117 ) на користь Товари ства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, ідентифікаційний код 33546549) об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № XXIX, 15а-1, 15б, 15в, 15г загальною площею 76,80 квадратних метрів в прибудові «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», Власник Товари ство з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», , Дата, час державної реєстрації 27.11.2020 20:07:22, договір купівлі-продажу, серія та номер 3432, виданий 27.11.2020.

Позовна заява подана в межах справи № 904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» (ідентифікаційний код 33546549).

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить суд (з урахуванням уточнення заяви про забезпечення позову від 26.12.2022 вх. №45875/22) вжити заходи забезпечення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно, загальною площею: 289.4 квадратних метрів, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101 (23221446);

- встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», як власнику нерухомості: реєстраційний номер 101 вчиняти будь-які дії щодо нежитлових примі щень 1-го поверху № XXIX, 15а-1, 15б, 15в, 15г загальною площею 76,80 кв.м. в прибудові «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14» за адресою: АДРЕСА_1 , відчужувати, в т.ч., але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості.

- встановленням заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», як власнику нерухомості: реєстраційний номер 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № XXIX, 15а-1, 15б, 15в, 15г загальною площею 76.80 кв.м. в прибудові «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 .

- встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: нежитлове приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», як власнику нерухомості: реєстраційний номер 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № XXIX, 15а-1, 15б, 15в, 15г загальною площею 76,80 кв.м. в прибудові «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14» адреса: АДРЕСА_1 , чи її частини.

- встановлення заборони ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 вчиняти будь-які дії щодо нежитлових приміщень 1-го поверху № 15а, 156-1, 156-2 загальною площею 109,50 кв.м. в прибудові літ. «А'-Г» до житлового будинку літ. «А-14», реєстраційний номер 101, нежитлових приміщень 1-го поверху № 15а-1, 15а-2. 15а-3. 15а-4, загальною площею 104.3 кв.м в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», відчужувати, у т.ч., але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси не рухомості.

- встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а, 15б-1, 15б-2 загальною площею 109,50 кв.м. в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101, нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а-1, 15а-2. 15а-3. 15а-4, загальною площею 104.3 кв.м в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 .

- встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: Позняк Юлії В`ячеславівни реє страційний номер 101 щодо нежитлових приміщень 1-го поверху № 15а, 15б-1, 15б-2 загальною площею 109,50 кв.м. в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101 нежитлових приміщень 1-го поверху № 15а-1, 15а-2, 15а-3, 15а-4, загальною площею 104.3 кв.м в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 чи її частини.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 по справі № 904/4790/21 (904/4618/22) заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позов - задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», як власнику нерухомості: реєстраційний номер № 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № XXIX, 15а-1, 15б, 15в, 15г загальною площею 76,80 кв.м. в прибудові «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 , відчужувати, в т.ч., але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом встановленням заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», як власнику нерухомості: реєстраційний номер 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № XXIX. 15а-1, 15б, 15в, 15г загальною площею 76,80 кв.м. в прибудові «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 .

Вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: нежитлове приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю «Промторг 2020», як власнику нерухомості: реєстраційний номер 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № XXIX, 15а-1, 15б, 15в, 15г загальною площею 76,80 кв.м. в прибудові «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 чи її частини.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_1 реєстраційний номер № 101 нежитлові приміщення 1-го поверху №15а, 156-1, 156-2 загальною площею 109,50 кв.м. в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», реєстраційний № 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а-1, 15а-2, 15а-3, 15а-4, загальною площею 104,3 кв.м в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 , відчужувати, в т.ч., але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси не рухомості.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності ОСОБА_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 щодо нежитлових приміщень 1-го поверху № 15а, 15б-1, 15б-2 загальною площею 109,50 кв.м. в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», реєстраційний номер 101, нежитлових приміщень 1-го поверху № 15а-1, 15а-2. 15а-3. 15а-4, загальною площею 104,3 кв.м в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 .

Вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: ОСОБА_1 реєстраційний номер 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а, 15б-1, 15б-2 загальною площею 109,50 кв.м. в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», реєстраційний № 101 нежитлові приміщення 1-го поверху № 15а-1, 15а-2, 15а-3, 15а-4, загальною площею 104,3 кв.м в прибудові літ. «А'-1» до житлового будинку літ. «А-14», адреса: АДРЕСА_1 , чи її частини.

В іншій частині заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову - відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить скасувати оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про забезпечення позову та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову по даній справі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована допущеним судом першої інстанції під час постановлення ухвали порушенням норм процесуального права, які регулюють порядок вжиття заходів забезпечення позову, а також невідповідністю та недоведеністю встановлених судом обставин, дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до того, що судом першої інстанції, в порушення норм процесуального права, неправильно оцінено наявну в матеріалах справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої слідує, що обтяжене заходами забезпечення позову нерухоме майно, не належить на праві власності ТОВ «Цукорпром». Натомість власниками майна визначено ТОВ «Промторг 2020» та ОСОБА_1 , які набули спірне майно у власність не від ТОВ «Цукорпром». Крім того, нерухоме майно не обтяжене іпотекою АТ «Акцент Банк» і ніколи під таким обтяженням не перебувало. Розділ про нерухоме майно з № 101, право власності на яке було зареєстровано за ТОВ «Цукорпром», і в подальшому скасовано Міністерством юстиції України, не містить інформації про подальший поділ та відчуження нерухомого майна, що вказує на неспроможність доводів позивача, викладених в заяві про забезпечення позову.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу про забезпечення позову залишити без змін.

Заявник звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що в ухвалі про забезпечення позову, місцевий господарський суд припустився описки в частині того, що спірне нерухоме майно належить ТОВ «Цукорпром» та перебуває в іпотеці, однак така описка суду жодним чином не впливає на законність, обґрунтованість та мотиви оскаржуваної ухвали в цілому.

В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд навів детальне обґрунтування, мотиви та мету вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а резолютивна частина ухвали містить актуальну та достовірну інформацію відносно дійсних кінцевих власників спірного нерухомого майна.

Місцевим господарським судом було встановлено, що ТОВ «Цукорпром» дійсно було власником спірного нерухомого майна, але в подальшому позбулося такого права власності шляхом відчуження нерухомого майна на підставі фраудаторного правочину. Натомість ТОВ «Промторг 2020» та ОСОБА_1 набули право власності на спірне нерухоме майно та залишаються його власниками на даний час. Разом з тим до моменту набуття спірного нерухомого майна у власність останніми власниками, воно неодноразово було поділене на декілька об`єктів та неодноразово відчужене третіми особами.

Встановлення обставин, за яких спірне нерухоме майно вибуло з власності ТОВ «Цукорпром» на користь інших осіб не є предметом розгляду в порядку забезпечення позову, оскільки це питання має бути дослідженим під час розгляду справи по суті.

Врахувавши вимоги щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правомірних висновків про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову до спірного об`єкту нерухомого майна. При цьому, заборона відчуження спірного нерухомого майна та заборона вчинення реєстраційних дій стосовно цього майна є ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову про визнання недійсним правочину боржника у справі про банкрутство, оскільки у разі задоволення такого позову, спірне нерухоме майно підлягає поверненню в ліквідаційну масу боржника. В іншому ж випадку, відчуження такого майна на користь іншої особи може ускладнити чи не уможливити виконання такого судового рішення, а заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Заборона вчинення певних дій щодо спірного нерухомого майна є лише тимчасовим заходом, який не вплине на право володіння і користування вказаним нерухомим майном його власниками, а лише тимчасово обмежить право реалізувати таке майно третім особам. Натомість скаржник в апеляційній скарзі не наводить жодних аргументів відносно того, яким чином оскаржувана ухвала порушує його законні права та інтереси.

При цьому АТ КБ «ПриватБанк» акцентує увагу апеляційного господарського суду на тому, що ОСОБА_1 не обґрунтовує, яким чином вжиті судом заходи забезпечення позову порушують її права та інтереси відносно нерухомого майна, власником якого є ТОВ «Промторг 2020». Оскарження ОСОБА_1 судового рішення в частині вжитих судом заходів забезпечення позову відносно нерухомого майна, власником якого вона не являється слід залишити без розгляду.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор у справі, звернулось із позовною заявою про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника.

В зазначеній заяві, позивач вказує на те, що за наслідком внесення боржником - ТОВ «Монтана-Естейт» додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ «Цукорпром», ним вчинено дії пов`язані зі зменшенням своєї платоспроможності, відчужено майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 289.4 квадратних метрів яке знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 51, реєстраційний номер 101 (№ об`єкта в РПВН 23221446, далі об`єкт нерухомого майна), після виникнення зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк», тобто в межах «підозрілого періоду» та за обставин існування заборгованості перед іншими кредиторами.

Правовою підставою реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, який належав ТОВ «Монтана-Естейт» за ТОВ «Цукорпром» вказано:

- Договір про внесення додаткового вкладу третьою особою, серія та номер 7553, виданий 02.12.2019 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О.; Додаткова угода до договору про внесення додаткового вкладу серія та номер 7736, виданий 05.12.2019 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О.;

- Акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, серія та номер 7749, виданий 05.12.2019 ТОВ «Цукорпром» (ст. 49 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно...).

Отже, спірний об`єкт нерухомого майна вибув із власності ТОВ «Монтана-Естейт» на користь ТОВ «Цукорпром». Водночас, вибуття об`єкта нерухомого майна було наслідком вольової дії ТОВ «Монтана-Естейт», яка полягала у передачі об`єкта нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Цукорпром» у якості додаткового вкладу.

03.06.2020 право власності ТОВ «Цукорпром» на спірний об`єкт нерухомого майна припинено на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги», серія та номер 1840/5, виданого 02.06.2020 (стор. 50 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно...).

На сьогоднішній день, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна поточними власниками спірного нерухомого майна є:

- ТОВ «Промторг 2020» на підставі договору купівлі-продажу № 3432 від 27.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Решетняк І.С., відповідно до якого ТОВ «Промторг 2020» став власником нежитлових приміщень з реєстраційним номер 101, які знаходяться на 1-му поверсі: № ХХІХ, 15а-1, 15б, 15в, 15г, загальною площею 76,80 кв.м. в прибудові «А-1» до житлового будинку літ. «А-14» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_1 , на підставі договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень: № 37 від 20.01.2021, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т.П. та № 1377 від 18.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В., стала власником нежитлових приміщень з реєстраційними номерами:

-101, які знаходяться на 1-му поверсі № 15а, 15б-1, 15б-2 загальною площею 109,50 кв.м. в прибудові «А-1» до житлового будинку літ. «А-14»

- 101, які знаходяться на 1-му поверсі № 15а-1, 15а-2, 15а-3, 15а-4, загальною площею 104,3 кв.м. в прибудові літ. «А-1» до житлового будинку літ. «А-14» та нежитловим приміщенням за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, будинок 51 (стор. 8-33 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно…).

Обставини переходу спірного нерухомого майна у власність ТОВ «Промторг 2020» та ОСОБА_1 учасниками справи не заперечуються.

Позивач вважає, що вчинення боржником правочину, направленого на безоплатну передачу такого нерухомого майна іншій особі, жодним чином не було направлене на отримання ним прибутку, тобто в діях боржника відсутня економічна мета (розумна економічна причина), за таких обставин дії ТОВ «Монтана-Естейт» є очевидною недобросовісною поведінкою по відношенню до кредиторів та фактично спрямовані на ухилення від погашення заборгованості за рахунок майна, що вибуло.

В даному випадку АТ КБ «ПриватБанк» звернувся із позовною заявою про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника. Вимоги такої заяви зводяться до визнання недійсним правочину про відчуження нерухомого майна боржником, в межах «підозрілого періоду», тривалість якого становить 3 роки до дати порушення провадження у справі про банкрутство, що на думку позивача свідчить про фраудаторність такого правочину та його направленість на шкоду інтересам кредиторів у поєднанні з вимогами про повернення майна переданого за оспорюваним правочином на користь боржника у справі про банкрутство.

Також у заяві про забезпечення позову, позивач зазначив, що враховуючи очевидну незаконність вибуття нерухомого майна, яке є предметом спору з власності боржника, а також те, що цей об`єкт вибував одномоментно з іншими об`єктами нерухомості на одних і тих самих осіб, пов`язаних функцією контролю, а тому вибуття нерухомості у такий спосіб не характеризується ознаками звичайної господарської діяльності через спрямованість таких дій на виведення майна. Заявлені в даному клопотанні заходи забезпечення позову є співмірними у своєму взаємозв`язку із заявленою матеріально-правою вимогою про витребування нерухомого майна.

Оскільки задоволення вимог заяви можливе виключно за умови наявності нерухомого майна, яка є предметом оспорюваного правочину у володінні та розпорядженні Відповідачів 3, 4, заявник вважає, що єдиним співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є накладення арешту на об`єкт нерухомого майна та встановлення заборони його відчуження для власників майна у поєднанні із встановленням заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, у тому числі проводити нотаріусами реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу об`єкту нерухомого майна.

Зазначене, свідчить про необхідність вжиття зазначених даною заявою заходів забезпечення позову, так як тільки вони за своїм змістом гарантують подальший захист прав кредиторів та можливість виконання рішення суду після його прийняття. Водночас, зазначений захід не призведе до порушення будь-яких прав власників цього спірного майна, виключно обмеживши їх можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, яке є предметом спору, залишивши за ними на час розгляду справи правомочності володіння та користування відповідним нерухомим майном.

Крім того, на переконання заявника, на необхідності застосування заходів забезпечення позову вказує і очевидне унеможливлення виконання рішення у даній справі та унеможливлення відновлення прав кредиторів у випадку не вжиття таких заходів забезпечення позову.

5. Мотиви відхилення судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 137 ГПК України позов, серед іншого, забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача та реального виконання рішення суду.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, а також, як можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та законних інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя.

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, в першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Як зазначалося вище та встановлено судом, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 ТОВ «Монтана-Естейт», відповідача-2 ТОВ «Цукорпром», відповідача-3 АТ «Акцент-Банк» про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника.

У поданій позовній заяві позивач посилається на те, що за наслідком внесення ТОВ «Монтана-Естейт» додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ «Цукорпром», боржник після виникнення зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» в межах «підозрілого періоду» та за обставин існування заборгованості перед іншими кредиторами, вчинив дії пов`язані зі зменшенням своєї платоспроможності (відчужив майно), а саме: нежитлове приміщення зага льною площею 289,4 квадратних метрів, яке знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 51, реєстраційний номер 101 (23221446).

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Оскільки позивач у даній справі звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, оскільки у немайнових спорах суд вживає заходів забезпечення позову з превентивною метою щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, та зважаючи на завдання господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України), суд має встановити, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза унеможливлення чи суттєвого утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заборона права відчуження спірного нерухомого майна та заборона вчинення реєстраційних дій стосовно цього майна є ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку, оскільки у разі задоволення господарським судом позовної заяви відповідач-2 буде зобов`язаний повернути спірне майно відповідачу-1, а тому заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Отже у разі звернення стягнення на предмет іпотеки або відчуження спірного майна іншим шляхом, право власності останніх набувачів буде припинено в силу положень ч. 1 ст. 346 ЦК України і такі відомості підлягатимуть внесенню до Державного реєстру речових прав відповідно до положень статей 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внаслідок чого позивач не зможе відновити свої права, на захист яких він звернувся із позовною заявою, в межах одного судового провадження.

У даному випадку, вжиття заходів забезпечення запровадить законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовної заяви.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що вжиття зазначеного заходу забезпечення позову не обмежить права та законні інтереси власників майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останніх конституційних прав на користування майном, підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою, у той час, як вжиття заходів забезпечить збереження балансу інтересів сторін, що узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Апеляційний суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття «ефективний засіб», за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії»), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В ході вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування судового рішення з підстав неправильно встановлених судом першої інстанції в описовій частині ухвали обставин про те, що власником нерухомого майна залишається ТОВ «Цукорпром», а не ТОВ «Промторг 2020» та ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє, оскільки у даному випадку суд припустився описки в описовій частині своєї ухвали, що не може бути підставою для її скасування чи зміни, оскільки резолютивна частина ухвали є правильною. Крім того, той факт, що спірний об`єкт нерухомого майна не є власністю ТОВ «Цукорпром» не спростовує того, що ОСОБА_1 , відповідно до наявної в матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є його власником на сьогоднішній день, а підстава набуття спірного нерухомого майна у власність ОСОБА_1 та ТОВ «Промторг 2020» має бути встановленою судом першої інстанції в порядку розгляду справи по суті в межах розгляду позовних вимог по даній справі.

У разі незгоди з допущеною в ухвалі опискою ОСОБА_1 вправі звернутися до господарського суду з відповідною заявою про її виправлення в порядку ст. 243 ГПК України. Вказана норма ГПК України також передбачає можливість виправлення описки допущеної в рішенні з власної ініціативи суду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 , не спростовують вищевикладених обставин справи та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду при перегляді ухвали суду першої інстанції не встановлено допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а тому ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 про забезпечення позову по справі № 904/4790/21 (904/4618/22) слід залишити без змін.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного позивачем судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 по справі № 904/4790/21 (904/4618/22) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.05.2023.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

І.О. Вечірко