ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
18 травня 2023 року Справа № 924/746/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.
секретар судового засідання Ткач Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/746/22
за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі №924/746/22
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь"
про визнання припиненим 19.06.2021 зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" частини нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 кв. м, розміщене на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за договором оренди від 06.08.2018 у зв`язку із поверненням цього приміщення ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" 19.06.2021;
про визнання укладеним акту приймання-передачі майна до договору оренди від 06.08.2018 №1 між ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс"
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс"
про стягнення 1 028 477, 94 грн
за участю представників сторін:
позивача - Павлюк А.П.;
відповідача - не з`явився;
В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду перебували апеляційні скарги ТОВ "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 апеляційні скарги ТОВ "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін
08.05.2023 до суду від представника ТОВ "Іберсон Компонентс" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/746/22, в якій він просить стягнути з ТОВ "ТВП "Промінь" 274 890 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
09.05.2023 до суду від представника ТОВ "ТВП "Промінь" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/746/22, в якій він просить стягнути з ТОВ "Іберсон Компонентс" 20 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 розгляд заяв призначено на 18.05.2023 о 15:00 год.

ТОВ "ТВП "Промінь" надіслало до суду заперечення щодо заяви ТОВ "Іберсон Компонентс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/746/22, в якому просить суд відмовити в задоволенні даної заяви посилаючись на положення ч. 4 ст. 129 ГПК України; вказує на те, що розмір заявлених ТОВ "Іберсон Компонентс" судових витрат завищений та необґрунтований.
ТОВ "ТВП "Промінь" надіслало до суду клопотання, в якому просить суд розглянути заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі без участі повноважного представника.
В судовому засіданні 18.05.2023 представник ТОВ "Іберсон Компонентс" підтримав вимоги своєї заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, просить її задоволити; заперечив щодо вимог заяви ТОВ "ТВП "Промінь" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, просить зменьшити розмір витрат до 5000 грн.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяв повідомлялися у встановленому порядку.
Стаття 221 ГПК України передбачає, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.
Враховуючи те, що судом вчинено необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду заяв, явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказані заяви в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.
Колегія суддів зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону N 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Аналогічні висновки відображені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Із матеріалів справи апеляційним господарським судом встановлено, що ТОВ "ТВП "Промінь" у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Іберсон Компонентс" заявляло про те, що його витрати, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді, складають орієнтовно 15 000 грн. Докази розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які ТОВ "ТВП "Промінь" сплатило або сплатить, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення по суті справи.
Також ТОВ "Іберсон Компонентс" надіслало до суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу. Вказує, що ТОВ "Іберсон Компонентс" на підтвердження понесених витрат надасть протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду оригінали та копії документів, які підтверджують, що правова допомога була фактично надана адвокатським об`єднанням.
08.05.2023 та 09.05.2023 до суду від представника ТОВ "Іберсон Компонентс" та ТОВ "ТВП "Промінь" надійшли заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/746/22.
Щодо заяви ТОВ "ТВП "Промінь" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 27.03.2023, укладений між адвокатом Прядуном Р.В. та ТОВ "ТВП "Промінь", згідно умов якого сторони погодили, що адвокат надає такі адвокатські послуги: ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом, вивчення цих матеріалів; дослідження правової проблеми клієнта; надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень по суті доручення; збирання, оформлення та подання інформації, доказів та документів у разі потреби; складання, підписання та подання процесуальних документів та інших документів правового характеру, у тому числі, зустрічного позову у разі потреби; представництво клієнта у суді апеляційної інстанції за встановленою законом підсудністю; ведення переговорів та зустрічей із протилежною стороною та третіми особами в інтересах клієнта.
Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 27.03.2023, на виконання договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом та клієнтом у справі № 924/746/22, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар в сумі 20 000 грн.
Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 05.05.2023 на виконання договору про надання правової допомоги, укладеного між сторонами 27.03.2023 у справі 924/746/22 адвокат надав, а клієнт отримав правову допомогу: 1.1. ознайомлення із апеляційними скаргами, дослідження правової проблеми, аналіз судової практики - 4 год.; 1.2. підготовка відзиву на апеляційну скаргу на основне рішення - 7 год.; 1.3. підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення - 1 год.; 1.4. підготовка заперечень на відповідь на відзив - 3 год.; 1.5. надання клієнту правової інформації, консультації і роз`яснень - 1 год.; 1.6. підготовка процесуальних клопотань - 1 год.; 1.7. участь у судових засіданнях - 2 судових засідань, загальною тривалістю близько 2 годин.
Пунктами 2, 3 акту сторони погодили. що загальний розмір фіксованого гонорару за надання професійної правничої допомоги становить 20 000 грн. Узгоджена сторонами сума гонорару має бути сплачена протягом 20 робочих днів з моменту підписання цього акту.
Також до справи долучено виписаний адвокатом Прядун Р.В. для ТОВ "ТВП "Промінь" рахунок від 05.05.2023 на суму 20 000 грн.
Проаналізувавши надані суду адвокатом Прядун Р.В. докази в підтвердження понесених ТОВ "ТВП "Промінь" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, суд вважає, що заявником, відповідно до вимог ст. 74 ГПК України, доведено та документально обґрунтовано розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі в сумі 20 000 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що надані адвокатом Прядун Р.В. докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування судом витрат ТОВ "ТВП "Промінь" на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 20 000 грн за рахунок ТОВ "Іберсон Компонентс", оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді апеляційної інстанції.
Колегія суддів враховує, що кожна справа має свою специфіку, а тому враховуючи всі аспекти даної справи, суд вважає, що для належного представлення інтересів ТОВ "ТВП "Промінь" у цій справі заявлені витрати в частині послуг, наданих на стадії розгляду спору судом апеляційної інстанції, відповідають критеріям реальності та розумності, та не спростовані ТОВ "Іберсон Компонентс".
Судом не встановлено обставин того, що заявлена адвокатом Прядун Р.В. сума витрат не відповідає критеріям необхідності, обґрунтованості та розумності або ж вказані витрати завищені, а тому доводи ТОВ "Іберсон Компонентс" в цій частині суд вважає безпідставними.
Щодо поданої заяви ТОВ "Іберсон Компонентс" про стягнення із ТОВ "ТВП "Промінь" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 274 890 грн, суд враховує, що відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Так, за результатом апеляційного перегляду рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі №924/746/22 залишені без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.05.2023, а апеляційні скарги ТОВ "Іберсон Компонентс" - без задоволення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для стягнення з ТОВ "ТВП "Промінь" на користь ТОВ "Іберсон Компонентс" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 274 890 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-284 ГПК України, суд
1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/746/22 відмовити.
2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/746/22 задоволити.
4. Видачу судового наказу доручити Господарському суду Хмельницької області.
5. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.
6. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.
Повний текст постанови складено 23 травня 2023
Головуючий суддя Олексюк Г.Є.
Суддя Гудак А.В.
Суддя Мельник О.В.