ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. Справа №909/998/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради вих. №67/24-15/14в від 03.03.2023 (вх.№01-05/680/23 від 07.03.2023)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 (повний текст рішення виготовлено 06.02.2023, суддя Максимів Т.В.),

у справі №909/998/22

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ходжаяна Армена Ашотовича,

до відповідача: Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради,

про стягнення коштів в сумі 120 052 грн 36 коп.,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Ходжаяна Армена Ашотовича у справі №909/998/22 задоволено. Стягнено з Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Ходжаяна Армена Ашотовича 15 076 грн. 87 коп. 3% річних та 104 975 грн. 49 коп. інфляційних втрат та судовий збір.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що наявність судового рішення про стягнення основної заборгованості, в якому вказана сума заборгованості та обов`язок її оплатити, який боржник належним чином не виконав, свідчить про наявність у кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за невиконання грошового зобов`язання за увесь час прострочення.

Не погодившись із вказаними рішеннями суду першої інстанції Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 у справі №909/998/22 скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

- при стягненні основних заборгованостей позивач не заявляв позовної вимоги про додаткове стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних на суми заборгованості,хоча в разі наявності таких вимог він повинен був заявляти такі вимоги з первинними позовами та судові справи повинні розглядатись в комплексі позовних вимог, а не заявляти такі вимоги окремо та включати строки в межах яких розглядались справи;

- апелянт жодним чином не спростовує виконання позивачем підрядних робіт, проте хоче наголосити, що ні договорами підряду, ні актами приймання виконаних будівельних робіт сторони не встановили чітких строків оплати за виконані роботи, тому посилання позивача щодо неналежного виконання зобов`язань та порушення строків оплати департаментом є безпідставними, оскільки строки оплати не вказані. Єдиним порушеним строком у цих правовідносинах є невчасна оплата відповідачем сум, які підлягали стягненню на підставі судових наказів. В жодному договірному документі, який укладали сторони не було вказано строків оплати за надані підрядні роботи та відсутністю заявлених вимог позивача, щодо стягнення інфляційних втрат та 3%річних на стадії стягнення сум основного боргу за договорами підряду, можна зробити висновок, що дані вимоги потрібно розглядати як стягнення інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з неналежним виконанням рішення суду;

- як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся 07.06.2022 до апелянта з письмовою претензією щодо сплати заборгованості в розмірі 978 000 гривень 00 коп. за договорами підряду №163/21 від 26.07.2021 та №420/21 від 06.12.2021. Ця претензія стосувалась виключно повернення грошових коштів за вказаними договорами, без посилань на будь-які додаткові стягнення чи можливі нарахування інфляційних втрат та 3%. Тобто, згідно з даною нормою в апелянта було 30 календарних днів на розгляд претензії, які починали розраховуватись з 08.06.2022 р., а кінцевим днем надання відповіді було 08.07.2022 р. Тому, суд першої інстанції безпідставно задоволив вимоги позивача та стягнув з апелянта кошти за 22 календарних дні з 30 днів, які передбачалось законом на розгляд претензії, що вказує на незаконність даного рішення в частині здійснення розрахунків. Апелянт виконав рішення 25.11.2022 та здійснив повну оплату заборгованості в сумі 978 000, 00 грн. на рахунок позивача, що підтверджується платіжними дорученнями від 25.11.2022 №88 про оплату робіт за договором підряду від 26.07.2021 р. №163/21, від 25.11.2022 №89 про оплату робіт за договором підряду від 06.12.2021 №420/21, які є в матеріалах справи. Оскільки взятий за основу строк нарахування інфляційних втрат та 3% річних, який позивач обчислює з 13.06.2022 по 01.11.2022 за договорами підряду №163/21 та №420/21 є неправильним, то суд першої інстанції у відповідності до закону мав обчислювати його з 23.09.2022 (з наступного дня після набрання рішення законної сили) до 01.11.2022 р. (завершення періоду нарахувань позивачем);

- 21.06.2022 позивач звернувся до апелянта з письмовою претензією про оплату заборгованості в розмірі 27 720 за договором підряду №325/21. Судовий наказ набрав законної сили 27 вересня 2022 року, відтак зобов`язання апелянта щодо сплати вказаних в наказі сум заборгованості виникло з 28.09.2022 р. Апелянт виконав наказ 25.11.2022 року та здійснив повну оплату заборгованості в сумі 27 720, 00 грн. на рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням від 25.11.2022 р. №87, який є в матеріалах справи. Тому, правильним міг бути лише розрахунок інфляційних втрат у межах строку з 28.09.2022 по 01.11.2022, відповідно індекс інфляції за жовтень 2022 року становить 102,50, що у грошовому розрахунку заборгованості становить 693 грн. (27 720, 00*1.02500000 27 720,00 = 693 грн), а щодо розрахунків 3% річних на суму заборгованості в період з 28.09.2022 до 21.11.2022 становить 55 днів, що в грошовому розрахунку 125, 31 грн;

- 21.06.2022 позивач подав до апелянта письмову претензію щодо повної оплати виконаних робіт за договором підряду №231/21. 30.08.2022 року Господарським судом Івано-Франківської області у справі №909/656/22 видано судовий наказ, яким стягнуто з апелянта на користь позивача заборгованість в розмірі 142 343, 16 грн. Цей судовий наказ набрав законної сили 06 жовтня 2022 року, а строк пред`явлення судового наказу до виконання з 07.10.2022. Апелянт виконав вимоги наказу 25.11.2022 року та оплатив позивачу всю суму заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням від 25.11.2022 №85, який є в матеріалах справи. Інфляційне нарахування потрібно було розраховувати з 07.10.2022 до 01.11.2022 як вказує сам позивач та щодо 3% річних період нарахування з 07.10.2022 по 21.11.2022 року. Тому інфляційну нарахування за жовтень місяць становлять 3 558, 58 грн ( інфляційне збільшення: 142 343, 16 * 1.02500000 142 343, 16 = 3 558, 58 грн), а 3% річних за період прострочення виконання судового наказу, який складає 46 днів, становить 538, 17 грн.

Окрім того, Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради просив поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаного рішення оскільки йому не направлялось таке рішення поштою, він його не отримував, з повним текстом рішення від 30.01.2023 ознайомлений 13.02.2023 шляхом отримання копії судового рішення на електронну пошту.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Кордюк Г.Т. - головуючий суддя, члени колегії Кравчук Н.М., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 апеляційну скаргу Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради вих. №67/24-15/14в від 03.03.2023 (вх.№01-05/680/23 від 07.03.2023) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023, у справі №909/998/22 - залишено без руху. Зобов`язано Департамент інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: - подати суду докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу у справі, а саме долучити опис вкладення до наданого поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 апелянт подав заяву про виправлення недоліків апеляційної скарги до якої долучив завірену копію опису вкладення до цінного листа від 03.03.2023, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.03.2023.

Відповідно до ч.2 ст.256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, зважаючи на наявність підстав для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження, суд визнав достатніми подані матеріали для відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2023 Поновлено Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 у справі №909/998/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради вих. №67/24-15/14в від 03.03.2023 (вх.№01-05/680/23 від 07.03.2023) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 у справі №909/998/22.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.07.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №163/21. Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов"язується виконати роботи, зазначені в п. 1.2 даного договору, а замовник прийняти і оплатити такі роботи. Найменування робіт: ГБН Г.1-218-182:2011 капітальний ремонт улаштування місць для паркування автомобілів від буд. №21 до буд. №31 на вул. Гаркуші в м. Івано-Франківську (CRV ДК 021:2015-45233000-9 будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) (надалі роботи) (п. 1.2).

31.08.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та Фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №231/21. Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов"язується виконати роботи, зазначені в п. 1.2 даного договору, а замовник прийняти і оплатити такі роботи. Найменування робіт: ГБН Г.1-218-182:2011 капітальний ремонт влаштування засобів організації дорожнього руху на вул. Крука в м. Івано-Франківську (CRV ДК 021:2015-45233000-9 будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) (надалі роботи) (п. 1.2).

26.10.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №325/21, відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов"язується виконати за завданням замовника відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи: влаштування елементів доступності на вул. Галицькій біля "Мальтійської служби допомоги" та Архікатедрального собору.

06.12.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №420/21. Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов"язується виконати роботи, зазначені в п. 1.2 цього договору, а замовник прийняти і оплатити такі роботи. Найменування робіт: ГБН Г.1-218-182:2011 капітальний ремонт тротуару з використанням тактильної плитки та покриття на зупинці вул. Петлюри навпроти буд.19 в м. Івано-Франківськ (CRV ДК 021:2015-45233000-9 будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) (надалі роботи) (п. 1.2).

Відповідно до п. 4.1 договорів, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Пунктами 4.2 договорів передбачено, що вартість робіт, передбачену п. 3.1 договорів, замовник виплачує підряднику на основі актів здачі-приймання робіт, після підписання таких актів.

Відповідно до п.5.1 договору №163/21, договору №325/21 та №231/21 передбачено, що роботи згідно з цим договором повинні бути виконані в термін до 31.12.2021. Пунктом 5.1 договору №420/21 - до 01.06.2022. Строк виконання робіт може бути продовжений, у разі відсутності бюджетних призначень в повному обсязі.

Згідно з п. 6.1 договорів, після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи, або надається мотивована відмова від прийняття робіт (п. 6.2).

Відповідно до п. 2.3. договору №325/21, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи, або надається мотивована відмова від прийняття робіт (п.4.2.). Замовник зобов"язався прийняти в установленому порядку та оплатити роботи ( п.6.1.4.).

На виконання умов договорів підряду №163/21 від 26.07.2021, №420/21 від 06.12.2021, №325/21 від 26.10.2021, №231/21 від 31.08.2021 позивач виконав підрядні роботи, а відповідач прийняв ці роботи, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) та актами приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в).

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 07.06.2022 про сплату заборгованості за договорами підряду №163/21 від 26.07.2021 в сумі 281000 грн. 00 коп. та №420/21 від 06.12.2021 в сумі 697000 грн. 00 коп., яка отримана відповідачем 07.06.2022. Також 22.06.2022 позивач звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості за договорами підряду №231/21 від 31.08.2021 в сумі 182000 грн. 00 коп. та №325/21 від 26.10.2021 в сумі 27720 грн. 00 коп., яка отримана відповідачем 22.06.2022. Факт отримання відповідачем вказаних претензій підтверджується підписом та відтиском печатки Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради.

Як вбачається з листа відповідача №18/24-15/65 від 22.06.2022, останній факт виконання підрядних робіт не заперечив, однак зазначив, що кошти за ці роботи будуть оплачені після закінчення воєнного стану введеного у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

29.08.2022 Господарський суд Івано-Франківської області видав судовий наказ у справі №909/657/22, який набрав законної сили 27.09.2022 та відповідно до якого з Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради на користь фізичної особи - підприємця Ходжаяна Армена Ашотовича стягнуто 27720 грн 00 коп. заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання умов договору підряду № 325/21 від 26.10.2021.

30.08.2022 Господарський суд Івано-Франківської області видав судовий наказ у справі №909/656/22, який набрав законної сили 06.10.2022 та відповідно до якого з Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради на користь фізичної особи - підприємця Ходжаяна Армена Ашотовича стягнуто 142343 грн 16 коп. заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання умов договору підряду № 231/21 від 31.08.2021.

01.09.2022 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі №909/465/22, яке набрало законної сили 22.09.2022 та відповідно до якого позов Фізичної особи-підприємця Ходжаяна Армена Ашотовича до Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості згідно договорів №163/21 від 26.07.2021 та №420/21 від 06.12.2021 в сумі 978000 грн. задоволив.

Згідно приписів ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приймає рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.09.2022 у справі №909/465/22, від 29.08.2022 у справі №909/657/22, від 06.10.2022 у справі №909/656/22 як доказ, що саме внаслідок порушення Департаментом інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради договірних зобов`язань виникла заборгованість.

25.11.2022 відповідач сплатив заборгованість відповідно до рішення від 01.09.2022 у справі №909/465/22, від 29.08.2022 у справі №909/657/22, від 06.10.2022 у справі №909/656/22 в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №87, 88, 89 від 25 листопада 2022 року, копії яких приєднані до матеріалів справи.

У зв`язку з тим, що відповідач заборгованість погасив 25.11.2022, тобто з порушенням строку встановленого законодавством, що регулює відносини щодо укладення та виконання договорів підряду, позивач керуючись ст.625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання, нарахував відповідачу 3% річних в сумі 15076 грн 87 коп. (згідно договорів №163/21 та №420/21 за період з 13.06.2022 - 21.11.2022, згідно договорів №325/21 та №231/21 за період 28.06.2022 - 21.11.2022) та інфляційні втрати в сумі 104975 грн. 49 коп. ( згідно договорів №163/21та №420/21 за період червень-жовтень 2022, згідно договорів №325/21 та №231/21 за період липень-жовтень 2022) та звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.07.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №163/21. Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов`язується виконати роботи, зазначені в п. 1.2 даного договору, а замовник прийняти і оплатити такі роботи. Найменування робіт: ГБН Г.1-218-182:2011 капітальний ремонт улаштування місць для паркування автомобілів від буд. №21 до буд. №31 на вул. Гаркуші в м. Івано-Франківську (CRV ДК 021:2015-45233000-9 будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) (надалі роботи) (п. 1.2).

31.08.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №231/21. Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов`язується виконати роботи, зазначені в п. 1.2 даного договору, а замовник прийняти і оплатити такі роботи. Найменування робіт: ГБН Г.1-218-182:2011 капітальний ремонт влаштування засобів організації дорожнього руху на вул. Крука в м. Івано-Франківську (CRV ДК 021:2015-45233000-9 будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) (надалі роботи) (п. 1.2).

26.10.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №325/21, відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи: влаштування елементів доступності на вул. Галицькій біля "Мальтійської служби допомоги" та Архікатедрального собору.

06.12.2021 Департамент інфраструктури житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради (замовник) та фізична особа-підприємець Ходжаян Армен Ашотович (підрядник) уклали договір підряду №420/21. Відповідно до п. 1.1 договору, підрядник зобов`язується виконати роботи, зазначені в п. 1.2 цього договору, а замовник прийняти і оплатити такі роботи. Найменування робіт: ГБН Г.1-218-182:2011 капітальний ремонт тротуару з використанням тактильної плитки та покриття на зупинці вул. Петлюри навпроти буд.19 в м. Івано-Франківськ (CRV ДК 021:2015-45233000-9 будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг) (надалі роботи) (п. 1.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст.854 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 статті 879 ЦК України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що на спірні підрядні правовідносини в частині настання строку виконання зобов`язання замовника з оплати виконаних підрядником будівельних робіт, поширюються передусім статті 837, 853, 854, 879 ЦК України як спеціальні положення цивільного законодавства, а не загальні норми, якими регулюються відносини прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктами 4.2 договорів передбачено, що вартість робіт, передбачену п. 3.1 договорів, замовник виплачує підряднику на основі актів здачі-приймання робіт, після підписання таких актів. Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку з приводу того, що зважаючи на відсутність будь-яких заперечень з боку замовника щодо відступів від умов договорів, порушення строку виконання робіт або інших недоліків у роботі підрядника, а також відсутність дати підписання актів приймання виконаних робіт, то у спірних правовідносинах строк виконання зобов`язання замовника з оплати виконаних підрядником будівельних робіт настав наступного дня після завершення виконання таких робіт.

Як встановлено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Якщо замовник не здійснює оплати виконаних та прийнятих робіт це, відповідно, є порушенням умов договору і вимог статей 854, 879 ЦК України.

Пунктом 5.1 договору №163/21, договору №325/21 та №231/21 передбачено, що роботи згідно з цим договором повинні бути виконані в термін до 31.12.2021. Пунктом 5.1 договору №420/21 - до 01.06.2022. Строк виконання робіт може бути продовжений, у разі відсутності бюджетних призначень в повному обсязі.

На виконання умов договорів підряду №163/21 від 26.07.2021, №420/21 від 06.12.2021, №325/21 від 26.10.2021, №231/21 від 31.08.2021 позивач виконав підрядні роботи, а відповідач прийняв ці роботи, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) та актами приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в).

Як убачається з положень п. 2 ст. 222 ГК, звернення із претензією в разі порушення умов господарського договору є правом, а не обов`язком потерпілої сторони. Тому вона може не скористатися цим правом, а відразу звернутися за захистом порушених прав до господарського суду. Утім, виняток становлять випадки, коли сторони прямо обумовили в договорі (контракті) про вжиття заходів досудового врегулювання заходи є обов`язковими згідно із законом (ст. 19 ГПК).

Водночас, відповідно до п.12.1 розділу XII « Порядок вирішення спору», укладених договорів підряду, усі спори або розбіжності, що виникають між сторонами за цим договором або у зв`язку з ним, вирішуються згідно чинного законодавства України у Господарському суді Івано-Франківської області.

Таким чином, сторонами не передбачено порядок досудового врегулювання.

Натомість, з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 07.06.2022 про сплату заборгованості за договорами підряду №163/21 від 26.07.2021 в сумі 281000 грн. 00 коп. та №420/21 від 06.12.2021 в сумі 697000 грн. 00 коп., яка отримана відповідачем 07.06.2022. Також 22.06.2022 позивач звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості за договорами підряду №231/21 від 31.08.2021 в сумі 182000 грн. 00 коп. та №325/21 від 26.10.2021 в сумі 27720 грн. 00 коп., яка отримана відповідачем 22.06.2022. Факт отримання відповідачем вказаних претензій підтверджується підписом та відтиском печатки Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради.

Окрім того, як вбачається з претензії від 07.06.2022 про сплату заборгованості за договорами підряду №163/21 від 26.07.2021 в сумі 281000 грн. 00 коп. та №420/21 від 06.12.2021 в сумі 697000 грн. 00 коп., яка отримана відповідачем 07.06.2022, позивач вимагав провести оплату за договорами підряду у 7-денний строк з моменту отримання цієї претензії, а також з претензії про сплату заборгованості за договорами підряду №231/21 від 31.08.2021 в сумі 182000 грн. 00 коп. та №325/21 від 26.10.2021 в сумі 27720 грн. 00 коп., яка отримана відповідачем 22.06.2022, позивач вимагав провести оплату за договорами підряду у 5-денний строк з моменту отримання цієї претензії.

Відповідач направив на адресу позивача листа №18/24-15/65 від 22.06.2022, останній факт виконання підрядних робіт не заперечив, зазначивши, що кошти за ці роботи будуть оплачені після закінчення воєнного стану введеного у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Враховуючи, порушення відповідачем строку оплати, встановленого в претензіях, вартості робіт за вказаними договорами, позивачем обґрунтовано здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини щодо виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду (такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17).

Судове рішення про стягнення основної заборгованості засвідчує факт неналежного виконання стороною свого зобов`язання відповідно до цивільно-правових договорів підряду.

Серед іншого правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

У постанові об`єднаної плати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 зазначено, що відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, щодо неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми.

У постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 4026, 00 грн., який сплачений згідно з платіжним дорученням за №27 від 20.02.2023.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Департаменту інфраструктури, житлової та комунальної політики Івано-Франківської міської ради вих. №67/24-15/14в від 03.03.2023 (вх.№01-05/680/23 від 07.03.2023) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.01.2023 у справі №909/998/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

5. Порядок та строк оскарження встановлено ст.ст. 288 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Скрипчук О.С.