ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

31 травня 2023 року Справа № 915/836/23

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 25.05.2023 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інновейшн Груп" (Innovation Group KFT), код реєстрації компанії 12-09-012123, Угорщина, 3128, Візлаш, вул. Лайоша Кошута, 73 (т. 39, ), яке представляє адвокат Мороз І.В. (свідоцтво 5415, видане радою адвокатів м. Києва 19.04.2013 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 25.05.2023 року, 03150, м. Київ, вул. Федорова, 16/64, БЦ "Кузнецький", 2 поверх, адвокатське об`єднання "Ей. Джи. Ей та партнери"), особа щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову - Староф Шипінг СА (Starof Shipping SA), Турція, 34714, Стамбул, Бююкчекмедже, Діздарійе, вул. Інону, буд. 31, поверх 4

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

Заявник (Innovation Group KFT) (надалі - Заявник) звернувся до господарського суду Миколаївської області із заявою про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна, в якій заявник просить суд:

1. Накласти арешт на судно M/V "SKYMOON 1" (ІМО №8311522), зареєстрованим власником якого є компанія Starof Shipping SA з місцезнаходженням: будинок 31, поверх 4, вулиця Інону, квартал/район Діздарійе, Бююкчекмедже, 34714, Стамбул, Турція (англ. Unit 31, floor 4, Inonu st. Dizdariye Neighborhood Buyukcekmece, 34714 Istanbul, Turkey), яке знаходиться в акваторії ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан» (Україна, 54050, Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводська площа, будинок 1), шляхом обмеження в його пересуванні в акваторії ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан» та заборони виходу з акваторії ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан».

2. Ухвалу про арешт зазначеного морського судна направити для негайного виконання до ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан» (Україна, 54050, Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводська площа, будинок 1) та Миколаївській філії ДП "Адміністрація морських портів України" (54002, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23) та іншим органам державної влади для забезпечення ефективного арешту судна.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що внаслідок незабезпечення Starof Shipping SA (надалі - Відповідач) схоронності ввіреного йому майна у заявника виникло право морської вимоги, розмір якої становить 977786,04 доларів США, що еквівалентно 35756266,5823 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована Заявником із посиланням на відповідні норми ГПК України.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову позивачем подано з дотриманням вимог ст. 139 ГПК України та оплачено судовим збором.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши додані до заяви письмові матеріали, судом встановлено наступне.

Згідно з інформацією з веб-сайту MarineTraffic станом на дату подання заяви судно знаходиться в межах акваторії ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан» (Україна, 54050, Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводська площа, будинок 1).

Зазначений факт також підтверджується і тим, що судно завантажувалось 24.02.2022 року на території заводу на одному з причалів, що підтверджується сюрвеєрським звітом про перевірку від 09.09.2022 року.

Після початку військової агресії Російської Федерації проти України порти Миколаєва були заблоковані і всі судна, що були у порту, в тому числі судно Відповідача, досі залишаються у цьому порту.

09.02.2022 року Заявник (фрахтувальник) уклав з Відповідачем (судновласником) договір фрахтування судна на рейс (далі - «Чартерпартія»), яким зафрахтував судно для перевезення 3 тис. метричних тон українських соєвих бобів з морського порту Миколаєва (Україна) до морського порту Турції. Застосовним правом до Чартерпартії є англійське право. Всі спори стосовно укладення та виконання Чартерпартії передаються до міжнародного комерційного арбітражу згідно з регламентом Лондонської асоціації морських арбітрів.

Заявник уклав Чартерпартію для виконання контракту № 35В20220225 від 15.02.2022 року (далі - «Контракт»), що був укладений між компаніями Agroprosperis Group KFT (далі - «Продавець») та Bunge Gida Sanayi ve tikaret AS для поставки приблизно 3 тис. метричних тон українських соєвих бобів (далі - «Товар») на базисі поставки СІF FО з періодом відвантаження Товару з 15 лютого по 28 лютого 2022 року. Ціна за метричну тонну Товару складала 638 доларів США.

Заявник звернув увагу суду на те, що між Продавцем та Заявником був укладений агентський договір від 7 лютого 2022 року, яким Продавець був уповноважений на укладення Контракту для продажу Товару.

23 лютого 2022 року, судно прибуло до причалу Миколаївського суднобудівного заводу «Океан», що підтверджується повідомленням про прибуття судна від тієї ж дати.

Компанія LLC Black Sea Survey (ТОВ "Блек Сі Сюрвей") (далі - «Сюрвеєр») була призначена та проінструктована Продавцем на проведення інспекції під час завантаження Товару Заявника на судно, визначення його кількості та якості.

Згідно звіту про інспекцію сюрвеєра з 00:40 по 07:00 24 лютого 2022 року проводились завантажувальні роботи. У цей же час розпочалася повномасштабна військова агресія Російської Федерації проти України.

24 лютого 2022 року компанія-експедитор - ТОВ "САМГА" електронною поштою відправила Заявнику проект коносаментів для підтвердження.

25 лютого 2022 року відвантажувальні роботи продовжувались з 10:00 та були зупинені о 17:00. На борт судна було завантажено 1 532.580 метричних тон Товару.

В цей же день Продавець від імені Заявника підтвердив проект коносаментів. Однак коносаменти, з невідомих для Заявника причин, не були видані та підписані Відповідачем.

З квітня по липень 2022 року Заявник інформував Відповідача про бажання Заявника розвантажити судно та забрати Товар для уникнення ризиків його пошкодження чи знищення, зважаючи на присутні військові ризики у портах Миколаєва.

Заявник стверджує, що у липні 2022 року Відповідач відмовився розвантажити Товар. Відповідач заявив, що Товар повинен знаходитись на борту судна для гарантії оплати фрахту за договором Чартерпартії. Також Заявник відзначив, що утримуючи товар у себе на судні, Відповідач був зобов`язаний вжити належних заходів для безпечного зберігання товару, уникнення його пошкодження чи знищення.

01 серпня 2022 року Заявник отримав інформацію від судового агента, що судно було пошкоджене уламками російської ракети. Судно було проінспектоване працівниками МВС та МНС з метою фіксації факту пошкодження та визначення ступеня пошкодження. За результатами інспекції було встановлено, що пошкодження не є суттєвими для морехідності судна, ризиків затоплення судна не було встановлено.

Після даного інциденту Заявник знову звернувся до Відповідача з вимогою надати дозвіл на розвантаження Товару для попередження його знищення чи пошкодження через військові дії Російської Федерації. Однак, Відповідач не надав дозвіл на розвантаження Товару.

В результаті цього Заявник вирішив організувати інспекцію якості Товару на борту судна, який знаходився там більше 6 (шести) місяців. Заявник вирішив залучити сертифіковану інспекційну компанію Control Union (українською Контрол Юніон) для інспекції Товару на борту судна у Миколаївському суднобудівному заводі «Океан» та взяття проб.

Під час проходження процедури отримання дозволу для інспектора Контрол Юніон для відвідування судна, яке знаходиться на території Миколаївського суднобудівного заводу «Океан», Заявник отримав інформацію від експедитора, що Товар був вивантажений з судна. Провести інспекцію Товару неможливо, оскільки Товару немає на борту судна.

За ствердженням Заявника розвантаження Товару відбулося без його відома та дозволу. Заявнику невідомі обставини розвантаження Товару і в зв`язку з цим Заявник вважає, що втратив Товар, який знаходився на борту судна.

29 вересня 2022 року адвокатське об`єднання «Ей.Джи.Ей та партнери» направило офіційні листи від імені Заявника на адресу експедитора ТОВ "САМГА", судового агента Відповідача у Миколаївському порту - Pacific Maritime CO. LTD (Пасифік Мерітайм КО. ЛТД), а також на адресу Відповідача та менеджерів Судна - Happy Ship Group Ukraine; Happy Ship Group S.A.

У листах адвокати від імені Заявника вимагали надати детальну інформацію про обставини та причини розвантаження Товару з судна без відома Заявника та Продавця. Однак, Заявник не отримав відповіді та пояснень від Відповідача або його менеджерів і агентів.

04 листопада 2022 року представники Заявника відправили Відповідачу претензію з вимогою відшкодувати збитки у розмірі 977786.04 доларів США, які завдані Заявнику у результаті повної втрати Товару внаслідок незаконного розвантаження Товару та невиконання Відповідачем своїх обов`язків згідно з положеннями Чартерпартії та англійського права, яке застосовується до Чартерпартії. За ствердженням Заявника Відповідач не надав відповіді на претензію.

28 листопада 2022 року Заявник ініціював арбітраж проти Відповідача відповідно до арбітражного регламенту Лондонської асоціації морських арбітрів від 2021 року (LMAA Terms 2021) з метою відшкодування збитків, які завдані повною втратою Товару. Заявник направив офіційне повідомлення про початок арбітражного процесу, тим самим ініціювавши міжнародний комерційний арбітраж проти Відповідача згідно з вимогами арбітражного застереження, що передбачене у Чартерпартії.

14 грудня 2022 року відповідно до арбітражного регламенту Лондонської асоціації морських арбітрів від 2021 року, Заявник повідомив Відповідача, що арбітражний трибунал був сформований з одноособового арбітра, оскільки Відповідач не номінував другого арбітра протягом строку, передбаченого арбітражним регламентом Лондонської асоціації морських арбітрів від 2021.

29 грудня 2022 року Заявник подав позов до арбітражного трибуналу з обґрунтуванням морської вимоги проти Відповідача у зв`язку з порушенням Чартерпартії та повною втратою Товару. Розмір морської вимоги, яка заявлена проти Відповідача оцінюється вартістю втраченого Товару та складає 977 786.04 доларів США плюс проценти, арбітражні та юридичні витрати.

Відповідач приймав участь у арбітражному процесі та надав свої заперечення щодо поданого позову.

20 березня 2023 року одноособовий арбітр закінчив стадію обміну процесуальними документами між сторонами та перейшов до винесення рішення по суті справи. Зазначене підтверджується електронним листом одноособового арбітра від 19 квітня 2023 року.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна.

Відповідно до п. 7 та п. 9 статті 42 Кодексу торгівельного мореплавства України (далі -«КТМ»), передбачається, що судно може бути арештоване тільки на підставі морської вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з, зокрема, будь-яким договором використання або фрахтування судна, втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним.

При цьому, підстави арешту судна у цьому спорі також передбачені Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 1952 року (далі - «Конвенція»).

Судно має прапор Республіки Молдова, тобто країни яка не є стороною Конвенції. Однак, ст. 8 Конвенції встановлює, що судно, що ходить під прапором держави, яка не є договірною державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з договірних держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї договірної держави дозволяє арешт.

При цьому п. (d) та (f) ст. 1 Конвенції встановлюють, що "морська вимога" означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів, зокрема, договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше, а також втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном.

Таким чином, Заявник стверджує, що має морську вимогу до Відповідача (як судновласника), у зв`язку з невиконанням договору фрахтування судна - Чартерпартії та повною втратою Товару.

Морська вимога пояснюється тим, що Відповідач не виконав свої обов`язки згідно з Чартерпартією та застосовним англійським правом, розвантаживши Товар без дозволу та інструкцій Заявника. Відповідач не здійснив належної дбайливості для зберігання Товару Заявника, що на борту судна. Заявник стверджує, що тим самим йому була завдана шкода у вигляді вартості втраченого Товару у кількості 1 532.580 метричних тон.

Оскільки вартість Товару за Контрактом встановлювалась у розмірі 638.00 доларів США за одну метричну тонну, то розмір морської вимоги Заявника складає 977786.04 доларів США (1 532.580МТ* 638.00 дол. США = 977 786.04 дол. США), що в еквіваленті складає 35756266.58 гривень згідно курсу Національного Банку України станом на день подання Заяви.

Детальне пояснення суті та розміру морської вимоги Заявник навів у позовній заяві, що була подана до арбітражного трибуналу 29 грудня 2022 року, переклад якої заявник додав до заяви про забезпечення позову.

Обґрунтування морської вимоги Заявника базується на наступних основних аргументах:

1) Відповідач порушив Чартерпартію, розвантаживши Товар без дозволу та інструкцій Заявника;

2) Відповідач не надав дозвіл Заявнику розвантажити Товар, коли це було можливо;

3) Відповідач порушив обов`язок належним чином зберігати Товар. Цей обов`язок передбачений у типовій чартерпартії Synacomex 2000, яка інкорпорована у Чартерпартію, а також у Гаазько-Вісбійських правилах 1924 року, що застосовується до Чартерпартії;

4) Відповідач порушив положення загального англійського права (зобов`язального, а не договірного), яке є застосовним правом Чартерпартії, через недбалість та порушення обов`язку відповідального зберігання Товару;

5) Через вищезазначені порушення, Відповідач фактично допустив втрату Товару Заявника.

Отже, Заявник просить суд забезпечити його морську вимогу проти Відповідача шляхом накладення арешту на судно. При цьому, Заявник зазначає, що згідно з витягом з веб-сайту Equasis (міжнародний веб-сайт, який публікує інформацію про судна та їх власників) Відповідач є єдиним власником cудна.

Як вже зазначалося, згідно з інформацією з веб-сайту MarineTrafic, станом на подання цієї заяви судно знаходиться в межах акваторії ТОВ «Суднобудівний завод «Океан» (Україна, 54050, Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводська площа, будинок І). Зазначений факт також підтверджується і тим, що судно завантажувалось 24 лютого 2022 року на території заводу на одному з причалів, що підтверджується сюрвеєрським звітом про перевірку від 09 вересня 2022 року.

Згідно з ч. 2 ст. 136 ГПК України, встановлюється, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Заявник стверджує, якщо його морську вимогу не буде забезпечено арештом судна, то існує небезпідставний ризик того, що виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу (задоволення морської вимоги) може бути ускладнено чи унеможливлено. Це пояснюється тим, що Відповідач є іноземною компанією, а інформація щодо наявності у Відповідача якихось інших додаткових активів чи майна відсутня.

Судно є фактично єдиним відомим Заявнику активом Відповідача на території України і не тільки в Україні. З урахуванням цього та з урахуванням значного розміру морської вимоги 977 786.04 доларів США, Заявник вважає обґрунтованим забезпечення його морської вимоги шляхом арешту судна Відповідача.

При цьому, Заявник стверджує, що судно, яке є єдиним відомим йому активом Відповідача, найближчим часом може покинути порт по причині того, що зернова угода (Чорноморська зернова ініціатива) була продовжена. При цьому, у ЗМІ з`явилась інформація, що судна, які знаходяться в портах Миколаєва та Ольвія зможуть покинути ці порти у найближчий час, що є результатом нещодавніх домовленостей сторін Чорноморської зернової ініціативи.

Такі обставини, на думку Заявника, створюють беззаперечну загрозу ефективного задоволення морської вимоги у майбутньому та виконанням рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Отже, застосування такого засобу забезпечення як арешт судна, на думку Заявника, є цілком обґрунтованим у цій справі та відповідає вимогам ГПК України. Арешт судна здійснюється з єдиною метою - забезпечити підстави Заявнику, що його морська вимога на суму 977 786.04 доларів США буде повністю задоволена.

Суд дійшов наступного висновку.

Порядок накладення арешту на морські судна в Україні врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (Конвенція), Кодексом торговельного мореплавства України та ст. 30, 136-146 ГПК України.

Положенням п. 2 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна встановлено, що «арешт» означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 2 Конвенції судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції, з урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "p" або "q" пункту 1 статті 1.

Судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (п. 2 ст. 8).

Відповідно до ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії.

Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України.

Арешт не включає заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності.

Право суду, господарського суду або Морської арбітражної комісії здійснювати арешт суден згідно з частиною першою цієї статті не обмежує прав капітана морського порту щодо затримання суден в порядку, передбаченому статтями 80-82 і 91 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України судно може бути арештоване тільки на морські вимоги.

Відповідно до ст. 43 Кодексу торговельного мореплавства України судно, стосовно якого виникли морські вимоги, може бути арештовано тільки за наявності хоча б однієї з таких умов:

а) вимога входить до категорії привілейованих вимог згідно з пунктами 1, 2, 3-5 і 7 статті 359 цього Кодексу;

б) вимога ґрунтується на зареєстрованій заставі судна;

в) вимога стосується права власності на судно або володіння ним;

г) вимога, не зазначена у підпунктах "а", "б" і "в" цієї статті, але якщо особа, якій судно належить на праві власності на час виникнення вимоги, несе відповідальність за цією вимогою і є його власником на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна;

- фрахтувальник судна за бербоут-чартером несе відповідальність за цією вимогою і є фрахтувальником судна за бербоут-чартером або власником його на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна.

Будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Це правило не застосовується до вимог про право власності на судно чи володіння ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ГПК України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 138 ГПК України заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичної особи) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичної особи), що є відповідальною за морською вимогою, її місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання чи перебування (для фізичної особи), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна;

4) найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 5 ст. 139 ГПК України).

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Відповідно до ч. 4. ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 2. ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

За змістом статей 365, 366 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Заявника та наявність підстав для забезпечення позову у вигляді арешту морського судна, оскільки у Заявника виникла морська вимога щодо судна M/V "SKYMOON 1" (ІМО №8311522), власником якого як на момент виникнення морської вимоги, так і на даний момент є компанія Starof Shipping SA (особа, щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову).

Судно M/V "SKYMOON 1" ходить під прапором Республіки Молдова, яка не є Договірною Державою Конвенції, однак вказане судно може бути заарештоване в межах юрисдикції України (Договірна Держава Конвенції) щодо будь-якої з морських вимог, перерахованих в Конвенції.

За змістом ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952, судно не може бути заарештовано більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 вищевказаної Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року якщо сторони погодилися винести спір на розгляд конкретного суду, іншого ніж суд, у межах юрисдикції якого був здійснений арешт, або на вирішення арбітражу, то суд або інший відповідний судовий орган, в межах юрисдикції якого здійснено арешт, може визначити термін, протягом якого позивач повинен подати позов до суду.

Приписами ГПК України передбачено право сторін на передачу спору на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу (ст. 22 ГПК України). При цьому, судом враховується, що приписами ГПК України сторони не позбавлені права на звернення до господарського суду за вирішенням спору, в тому числі за наявності укладеної угоди про передачу спору на розгляд третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу. А положеннями ч. 2 ст. 138 ГПК України передбачено, що заява про арешт морського судна подається незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Дана заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна M/V "SKYMOON 1" (ІМО №8311522) містить всю необхідну інформацію, визначену ч. 3 ст. 139 ГПК України, а оригінал сплати судового збору додано до заяви. Принцип співмірності не застосовується до арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 143 ГПК України Starof Shipping SA не позбавлена можливості внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вимог позивача або надати гарантії банку на таку суму, що є підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Заява розглянута судом виключно за матеріалами, поданими Заявником. Будь-якої інформації чи інших доказів, які б спростовували обставини, викладені в заяві, в суду на момент розгляду заяви відсутні.

Суд також зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обгрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 46 Кодексу торговельного мореплавства України особа, на вимогу якої судно арештовано, несе відповідальність за будь-які збитки, завдані власнику судна або фрахтувальнику його за бербоут-чартером у результаті необґрунтованого арешту судна або надання надмірного забезпечення морської вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 ГПК України ухвала про арешт морського судна є підставою для затримання судна або обмеження в його пересуванні в порту, де знаходиться або до якого прямує таке судно, до моменту скасування заходів із забезпечення позову у вигляді арешту морського судна. Після вручення копії ухвали про арешт судна капітан морського порту, де знаходиться судно, філія Адміністрації морських портів України в морському порту, де знаходиться судно, відповідні органи Державної прикордонної служби та органи доходів і зборів зобов`язані вжити заходів, що унеможливлюють вихід арештованого судна з порту.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 140 ГПК України якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши надані Заявником до заяви докази, суд дійшов висновку, що вони повністю підтверджують викладені у заяві обставини, що дійсно існує реальна загроза порушення прав Заявника оскільки за умов відсутності будь-якого іншого майна, належного судновласнику на території України, єдиним можливим законним засобом захисту порушених прав заявника є арешт судна M/V "SKYMOON 1" (ІМО №8311522), який полягає в обмеженні його пересування. Законність цього засобу прямо визначена КТМ України та Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року. Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 30, 136-140, 144, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Інновейшн Груп" (Innovation Group KFT), код реєстрації компанії 12-09-012123, Угорщина, 3128, Візлаш, вул. Лайоша Кошута, 73 про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна задовольнити.

2. Накласти арешт на судно M/V "SKYMOON 1" (ІМО №8311522), зареєстрованим власником якого є компанія Starof Shipping SA з місцезнаходженням: будинок 31, поверх 4, вулиця Інону, квартал/район Діздарійе, Бююкчекмедже, 34714, Стамбул, Турція (англ. Unit 31, floor 4, Inonu st. Dizdariye Neighborhood Buyukcekmece, 34714 Istanbul, Turkey), яке знаходиться в акваторії ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан» (Україна, 54050, Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводська площа, будинок 1), шляхом обмеження в його пересуванні в акваторії ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан» та заборони виходу з акваторії ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан»

3. Зазначену ухвалу про арешт морського судна M/V "SKYMOON 1" (ІМО №8311522) направити для негайного виконання до ТОВ «Суднобудівний Завод «Океан» (Україна, 54050, Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводська площа, будинок 1) та Миколаївській філії ДП "Адміністрація морських портів України" (54002, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23) та іншим органам державної влади для забезпечення ефективного арешту судна.

4. Визначити товариству з обмеженою відповідальністю "Інновейшн Груп" (Innovation Group KFT) як особі, яка подала заяву про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна до подання позовної заяви, строк на пред`явлення позову у тридцять днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

5. Роз`яснити заявнику, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви у строк тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

6. Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю "Інновейшн Груп" (Innovation Group KFT), код реєстрації компанії 12-09-012123, Угорщина, 3128, Візлаш, вул. Лайоша Кошута, 73.

7. Боржник: компанія Starof Shipping SA з місцезнаходженням: будинок 31, поверх 4, вулиця Інону, квартал/район Діздарійе, Бююкчекмедже, 34714, Стамбул, Турція (англ. Unit 31, floor 4, Inonu st. Dizdariye Neighborhood Buyukcekmece, 34714 Istanbul, Turkey).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 144 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Ухвалу підписано 31.05.2023 року

Суддя А.П. Алексєєв