ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. Справа №914/2446/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів М.Б. Желіка

О.І. Матущака,

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги Валеріївни б/н від 10.04.2023 (вх. № 01-05/1252/23 від 21.04.2023)

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.03.2023 (повний текст додаткового рішення складено 22.03.2023, м. Львів, суддя А.Б. Мазовіта)

у справі № 914/2446/22

за позовом: фізичної особи-підприємця Петояна Оганеса Арменовича, м. Львів

до відповідача: фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги Валеріївни, м. Київ

про стягнення 634 520,78 грн та зобов`язання вчинити дії.

за участю представників сторін:

від позивача: Горбаєнко А.С.;

від відповідача: Горлатий О.В.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємць Петоян Оганес Арменович звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги Валеріївни про про стягнення 634 520,78 грн та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.02.2023 позов фізичної особи-підприємця Петояна Оганеса Арменовича задоволено частково. Суд виніс рішення, яким:

-стягнуто з фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги Валеріївни на користь фізичної особи-підприємця Петояна Оганеса Арменовича 337 370,57 грн орендної плати, 198 178,22 грн неустойки, 62 357,73 грн пені, 4 433,96 грн 3% річних, 13 997,26 судового збору.

-зобов`язано фізичну особу-підприємця Суксіну Ольгу Валеріївну звільнити приміщення позивача, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Фурманська, 6, нежитлові приміщення №VI-IX, 10-3; 10-4; 10-5; 11-2 літера «А-3».

-зобов`язано фізичну особу-підприємця Суксіну Ольгу Валеріївну привести приміщення позивача, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Фурманська, 6, нежитлові приміщення №VI-IX, 10-3; 10-4; 10-5; 11-2 літера «А-3» до стану, в якому воно існувало на момент передачі за актом прийому-передачі та за дефектним актом.

-в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

29.02.2023 на адресу місцевого господарського суду від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 70 906,15 грн

13.02.2023 через електронний кабінет відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. У вказаному клопотанні представник відповідача зазначив, що справа не складна, заявлений час на підготовку позовної заяви неспівмірно завищений і має бути зменшеним і співмірним із складністю справи, ціною позову, виконаною роботою. Вважає, що розумним і обґрунтованим розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу є 5 250,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 13.03.2022 року у справі №914/2446/22 заяву фізичної особи-підприємця Петояна Оганеса Арменовича про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги Валеріївни на користь фізичної особи-підприємця Петояна Оганеса Арменовича витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 69 707,83 грн.

При прийнятті додаткового рішення суд оцінивши наявні матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70 906,15 грн є співмірними із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Водночас, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи відповідача щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а послався на те, що між позивачем та адвокатом було погоджено відповідний розмір гонорару, відповідачем не спростовано обсягів наданих адвокатом послуг та часу на їх надання.

Не погоджуючись з даним рішенням суду фізична особа-підприємць Суксіна Ольга Валеріївна подала апеляційну скаргу б/н від 10.04.2023 (вх. № 01-05/1252/23 від 21.04.2023), в якій просить додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.03.2023 скасувати та прийняти нове, яким стягнути з фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги на користь фізичної особи-підприємця Петояна Оганеса Арменовича витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 5 250,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що представник позивача - адвокат Горбаєнко Анна Сергіївна оцінила вартість години своєї роботи у цій справі в розмірі 70 доларів США, однак відповідач вказує, що для розрахунку вартості робіт представника позивача можна застосувати вартість однієї години роботи адвоката в розмірі 500,00 грн.

Окрім того, апелянт зазначає про те, що ця справа не складна, заявлений час на підготовку позовної заяви з 24.08.2022 по 02.10.2022 неспівмірно завищений і має бути зменшеним до 5 годин при вартості однієї години - 500,00 грн. Так само при обрахуванні вартості участі в судових засідань можна застосовувати вартість однієї години - 500.00 грн. За таких обставин, відповідач вважає співмірним із складністю справи, ціною позову, виконаною адвокатом роботою та розумним і обґрунтованим розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 5 250,00 грн.

Фізична особа-підприємць Петоян Оганес Арменович 10.05.2023 подав до суду відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення, в якому просить додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.03.2023 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 16.05.2023 представник позивача з`явився, проти задоволення апеляційної скарги на додаткове рішення заперечив.

У судове засідання 16.05.2023 представник відповідача з`явився, вимоги апеляційної на додаткове рішення підтримав.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При винесенні постанови суд виходить з таких мотивів:

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Разом з тим, у статті 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Згідно з положеннями частин 5 - 6 статті 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача представляв адвокат Горбаєнко Анна Сергіївна. Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua) Горбаєнко Анна Сергіївна має право здійснювати адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва №1907 від 25.09.2020, виданого Радою адвокатів Рівненської області.

Як вбачається із укладеного між Адвокатським бюро "Анни Горбаєнко" та фізичною особою-підприємцем Петоян Оганесом Арменовичом договору про надання правової допомоги №67/22 від 01.08.2022, Адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання надавати правову допомогу.

Пунктом 1.2 договору визначено, що надання правової допомоги, здійснюється на підставі окремих доручень Клієнта, що можуть бути здійснені усно, письмово, засобами електронного зв`язку.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що розмір гонорару встановлюється у відповідності до кількості витраченого часу на виконання доручень Клієнта в порядку п.1.2. договору.

Як стверджує представник позивача, загальна сума наданих адвокатських послуг склала 70 906,15.

Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 70 906,15 грн надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №1907 від 25.09.2020, договору про надання правничої допомоги №67/22 від 01.08.2022, доручення від 23.08.2022, доручення від 30.09.2022, ордеру серії ВК №1055428 від 03.10.2022, рахунку-проформи від 24.02.2023, звіту клієнта від 27.02.2023, акту наданих послуг 67/22/001/01 від 24.02.2023, звіту виконаної роботи та наданих послуг від 24.02.2023.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2023 через електронний кабінет відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. У вказаному клопотанні представник відповідача зазначив, що справа не складна, заявлений час на підготовку позовної неспівмірно завищений і має бути зменшеним до 5 годин при вартості однієї години - 500,00 грн. Так само, на думку представника відповідача, при обрахуванні вартості судових засідань можна застосовувати вартість однієї години 500,00 грн. Отже, співмірним із складністю справи, ціною позову, виконаною роботою та розумним і обґрунтованим розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу є 5 250,00 грн.

Судовою колегією апеляційної інстанції встановлено, що позивачем в суді першої інстанції було подано позовну заяву, заяву про забезпечення позову. Суд першої інстанції відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Проаналізувавши вище викладене в сукупності з матеріалами справи, апеляційною скаргою та відзивом на таку в контексті предмету спору, судова колегія апеляційного суду вважає обґрунтованою суму правових витрат в суді першої інстанції в розмірі 30 000,00 грн, а не 69 707,83 грн, які стягнуто оспорюваним рішенням. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано при винесенні рішення співвідношення заявлених витрат з складністю справи.

Отже, врахувавши результати розгляду справи у суді першої інстанції, незмінність правової позиції позивача впродовж розгляду справи, а також те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність, на що вказала Велика Палата Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. За таких обставин, суд апеляційної інстанції встановив, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 69 707,83 грн не відповідають критерію "розумності їх розміру" і їх відшкодування матиме надмірний характер, а стягнення цих витрат у сумі 30 000, 00 грн є співрозмірним з наданими адвокатом послугами у суді першої інстанції, обґрунтованими, відповідають критерії "необхідності і обґрунтованості". Отже, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.03.2023 року в даній справі слід частково скасувати.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

1. Вимоги апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги Валеріївни б/н від 10.04.2023 (вх. № 01-05/1252/23 від 21.04.2023) задоволити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.03.2023 у справі №914/ 2446/22 скасувати частково.

3. Прийняти нове додаткове рішення, яким:

Стягнути з фізичної особи-підприємця Суксіної Ольги Валеріївни ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Петояна Оганеса Арменовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 30 000, 00 грн.

4.Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя М.Б. Желік

Суддя О.І. Матущак