ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 травня 2023 року Справа № 903/878/22
За клопотанням представника позивача адвоката Шевчука Д. В.
про стягнення судових витрат
по справі №903/878/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ТРАНСМОСТ», м.Чернівці
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ КАРД», м.Луцьк
про зобов`язання вчинити дії
Суддя Шум м. С.
Секретар судового засідання Королюк І. Я.
від відповідача: н/з
В позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ТРАНСМОСТ» зазначило про попередньо узгоджений розмір гонорару в сумі 10 000 грн. 00 коп., додаткова оплата за участь у судовому засіданні становить 3 000 грн. 00 коп. за кожне.
В рішенні суду зауважено, що позивач в судовому засіданні повідомив про намір подати до суду докази розміру судових витрат після ухвалення рішення суду згідно з приписами ГПК України.
14.04.2023 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача адвоката Шевчука Д. В. про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 19 000 грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 19.04.2023 клопотання представника ТзОВ «БК Трансмост» адвоката Шевчука Д. В. від 14.04.2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі №903/878/22 прийнято та призначено до розгляду на 02.05.2023.
Згідно з Довідкою про неможливість проведення судового засідання у зв`язку з перебуванням судді Шума М. С. з 01.05.2023 по 02.05.2023 у відпустці, судове засідання по справі № 903/878/22, що призначене на 02.05.2023 не відбулося. Сторони по справі №903/878/22 повідомлені про неможливість проведення даного судового засідання.
Ухвалою суду від 04.05.2023 клопотання представника ТзОВ «БК Трансмост» адвоката Шевчука Д. В. від 14.04.2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі №903/878/22 призначено до розгляду на 18.05.2023. Ухвала суду надіслана на електронні адресу представників сторін.
28.04.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу до 3 000 грн. 00 коп. Розгляд справи просить проводити без участі його представника.
Відповідач зазначає, що заявлена сума витрат не відповідає попередньому розрахунку, зазначеному у позовній заяві та перевищує попередньо зазначену суму, вказані у пунктах 1 -4 Акту про надання послуг з правової допомоги №1 від 12.04.2023 види правової допомоги, а саме: «консультація та правовий аналіз документів наданих ТзОВ «БК Трансмост» щодо виконання ТзОВ «Вест Кард» зобов`язань за договором поставки» (вартість послуги 2 000,00 грн.), «аналіз судової практики у справах про зобов`язання вчинити дії» (вартість послуги 1 000,00 грн.), «формування правової позиції для захисту прав та інтересів клієнта в суді, у спорі щодо зобов`язання ТзОВ «Вест Кард» вчинити дії» (вартість послуги 1 000,00 грн.), «підготовка та збір доказів для обґрунтування позовних вимог» (вартість послуги 1 000,00 грн.) не є окремими «послугами», охоплюються загальною діяльністю адвоката та є частиною послуг з підготовки позову, участі в судових засіданнях, а тому не можуть бути підставою для здійснення окремої оплати цих послуг за рахунок відповідача. Крім того, послуга «консультація...» не відповідає критеріям необхідності та не мала впливу на хід розгляду справи. Таким чином, ТзОВ «ВЕСТ КАРД» стверджує, що наявні правові підстави для зменшення розміру витрат на правову допомогу на суму 5000,00 грн.
Ціна позову, визначена позивачем становить 111 179,90 грн., водночас заявлена вартість послуг адвоката становить 19 000,00 грн., що становить майже 20 % від ціни позову, що є явно завищеним розміром.
Послуга «написання та подання до Господарського суду Волинської області відповіді на відзив» з огляду на правовий зміст відповіді на відзив не вимагали від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей, оскільки доводи, викладені в відповіді на відзив є подібними поясненням та доводам, викладеними адвокатом у позовній заяві.
В акті №1 від 12.04.2023 вказано 9 000,00 грн. вартість послуги участь представника Відповідача у судових засіданнях 09.02.2023, 07.03.2023. та 11.04.2023. Слід врахувати, що адвокат брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. При цьому, відповідачем не надано доказів необхідності залучення адвоката до участі у судових засіданнях. Крім того, ухвалою суду від 09.02.2023 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 07.03.2023., однак незважаючи на це в акті №1 від 12.04.2023 вартість участі у судовому засіданні 09.02.2023 складає 3000,00 грн.
Враховуючи викладене, незначну тривалість судових засідань, відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. за участь у судових засіданнях 09.02.2023, 07.03.2023. та 11.04.2023 не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого адвокатом часу проведення вказаних судових засідань, а вартість послуг адвоката за участь у судових засіданнях підлягає зменшенню до 1 000,00 грн.
Відповідач в клопотанні звертає увагу суду на висновки ВП ВС та ВС КГС.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу), відбувається в такі етапи:
1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
В позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ТРАНСМОСТ» зазначило про попередньо узгоджений розмір гонорару в сумі 10 000 грн. 00 коп., додаткова оплата за участь у судовому засіданні становить 3 000 грн. 00 коп. за кожне. Всі понесені Адвокатським бюро фактичні витрати, пов`язані із наданням правової допомоги у даній справі (транспортні та поштові витрати) також покладаються на позивача та включаються до акту надання правової допомоги. Остаточний розмір гонорару, який буде сплачено позивачем, вказується у актах про надання правової допомоги. На момент подання цього позову, позивач гонорар АБ ще не оплатив, тому докази його оплати/. А також акт про надання правової допомоги із остаточним розміром гонорару, буде надано суду пізніше.
10.10.2022 між Адвокатським бюро «Шевчука Д. В.» та ТзОВ «Будівельна компанія Трансмост» укладено договір №10/10/1 про надання правової допомоги згідно з п. 1.1 якого Адвокатське бюро зобов`язується надати позивачеві правову допомогу на умовах і в порядку, визначеному цим договором, а позивач зобов`язується сплатити Адвокатському бюро винагороду (гонорар) за її надання та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання доручення. Попередньо узгоджений розмір гонорару визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Остаточний розмір гонорару, який підлягає сплаті позивачем вказується в актах про надання правової допомоги (п. 4.2 договору). Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023.
Додатковою угодою №1 від 10.10.2022 до договору про надання правової допомоги №10/10/1 від 10.10.2022 сторонами домовлено про те, що Адвокатське бюро зобов`язується надати позивачеві правову допомогу щодо захисту прав та законних інтересів позивача з питань щодо зобов`язання вчинити дії ТзОВ «Вест Кард» на користь позивача. З метою виконання зобов`язань, передбачених даною додатковою угодою АБ здійснює: правовий аналіз документів; аналіз судової практики; формування правової позиції; підготовку та збір доказів; підготовка та подання до Господарського суду Волинської області позовної заяви; участь в судових засіданнях за вказаним позовом; підготовку усіх необхідних для захисту інтересів позивача процесуальних документів у т.ч. адвокатських запитів. Попередньо узгоджений сторонами розмір гонорару, який підлягає сплаті позивачем АБ за надання зазначеної праової допомоги складає 10 000 грн. 00 коп. Крім цього, позивач додатково оплачує АБ 3 000 грн. 00 коп. за участь у кожному судовому засіданні. Остаточний розмір гонорару вказується в актах про надання послуг з правової допомоги (п.п. 1, 2, 3, 5 додаткової угоди).
До матеріалів позовної заяви також долучено ордер №1051788 на надання правничої допомоги ТзОВ «БК Трансмост» адвокатом Шевчуком Д. В, що виданий 07.11.2022 Адвокатським бюро «Шевчука Д. В.».
Згідно підписаного обома сторонами без зауважень Акту №1 про надання послуг з правової допомоги Адвокатським бюро були виконані наступні роботи:
- консультація та правовий аналіз документів наданих ТзОВ «БК Трансмост» щодо виконання ТзОВ «Вест Кард» зобов`язань за договором поставки загальна вартість послуги 2 000 грн. 00 коп.;
- аналіз судової практики у справах про зобов`язання вчинити дії загальна вартість послуги 1 000 грн. 00 коп.;
- формування правової позиції для захисту прав та інтересів Клієнта в суді, у спорі щодо зобов`язання ТзОВ «Вест Кард» вчинити дії загальна вартість послуги 2 000 грн. 00 коп.;
- підготовка та збір доказів для обґрунтування позовних вимог загальна вартість послуги 1 000 грн. 00 коп.;
- написання та подання до Господарського суду Волинської області позовної заяви про зобов`язання ТзОВ «Вест Кард» вчинити дії загальна вартість послуги 3 000 грн. 00 коп.;
- написання та подання до Господарського суду Волинської області відповіді на відзив загальна вартість послуги 2 000 грн. 00 коп.
- участь в судових засіданнях по справі №903/878/22 в Господарському суді Волинської області: 09.02.2023 року підготовче засідання; 07.03.2023 року підготовче засідання; 11.04.2023 року розгляд справи по суті з врахуванням вартості 3 000 грн. 00 коп. за кожне судове засідання загальна вартість послуг 9 000 грн. 00 коп.
Загальна вартість наданих послуг становить 19 000 грн. 00 коп.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідач в клопотанні від 28.04.2023 просить суд зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3 000 грн. 00 коп. Зазначає, що заявлена сума витрат не відповідає попередньому розрахунку, зазначеному у позовній заяві та перевищує попередньо зазначену суму. Крім того, вказані у пунктах 1 -4 Акту про надання послуг з правової допомоги №1 від 12.04.2023 види правової допомоги, а саме: «консультація та правовий аналіз документів наданих ТзОВ «БК Трансмост» щодо виконання ТзОВ «Вест Кард» зобов`язань за договором поставки» (вартість послуги 2 000,00 грн.), «аналіз судової практики у справах про зобов`язання вчинити дії» (вартість послуги 1 000,00 грн.), «формування правової позиції для захисту прав та інтересів клієнта в суді, у спорі щодо зобов`язання ТзОВ «Вест Кард» вчинити дії» (вартість послуги 1 000,00 грн.), «підготовка та збір доказів для обґрунтування позовних вимог» (вартість послуги 1 000,00 грн.) не є окремими «послугами», охоплюються загальною діяльністю адвоката та є частиною послуг з підготовки позову, участі в судових засіданнях, а тому не можуть бути підставою для здійснення окремої оплати цих послуг за рахунок відповідача. Крім того, послуга «консультація...» не відповідає критеріям необхідності та не мала впливу на хід розгляду справи. Таким чином, ТзОВ «ВЕСТ КАРД» стверджує, що наявні правові підстави для зменшення розміру витрат на правову допомогу на суму 5000,00 грн.
Ціна позову, визначена позивачем становить 111 179,90 грн., водночас заявлена вартість послуг адвоката становить 19 000,00 грн., що становить майже 20 % від ціни позову, що є явно завищеним розміром.
Послуга «написання та подання до Господарського суду Волинської області відповіді на відзив» з огляду на правовий зміст відповіді на відзив не вимагали від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей, оскільки доводи, викладені в відповіді на відзив є подібними поясненням та доводам, викладеними адвокатом у позовній заяві.
В акті №1 від 12.04.2023 вказано 9 000,00 грн. вартість послуги участь представника Відповідача у судових засіданнях 09.02.2023, 07.03.2023. та 11.04.2023. Слід врахувати, що адвокат брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. При цьому, відповідачем не надано доказів необхідності залучення адвоката до участі у судових засіданнях. Крім того, ухвалою суду від 09.02.2023 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 07.03.2023., однак незважаючи на це в акті №1 від 12.04.2023 вартість участі у судовому засіданні 09.02.2023 складає 3000,00 грн.
Враховуючи викладене, незначну тривалість судових засідань, відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. за участь у судових засіданнях 09.02.2023, 07.03.2023. та 11.04.2023 не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого адвокатом часу проведення вказаних судових засідань, а вартість послуг адвоката за участь у судових засіданнях підлягає зменшенню до 1 000,00 грн.
Проаналізувавши наведений у клопотанні про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу послуг та подані документи, врахувавши, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, суд вважає за можливе не присуджувати на користь позивача заявлену суму в повному обсязі.
Враховуючи наявність заперечень відповідача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, незначний обсяг доказів у справі, суд дійшов висновку про присудження витрат позивача на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. 00 коп.
Витрати позивача в частині консультації та правового аналізу документів, наданих ТзОВ «БК Трансмост» щодо виконання ТзОВ «Вест Кард» зобов`язань за договором поставки на суму 2 000 грн. 00 коп.; підготовка та збір доказів для обґрунтування позовних вимог на суму 1 000 грн. 00 коп.; написання та подання до Господарського суду Волинської області позовної заяви про зобов`язання ТзОВ «Вест Кард» вчинити дії на суму 3 000 грн. 00 коп.; написання та подання до Господарського суду Волинської області відповіді на відзив на суму 2 000 грн. 00 коп., що разом становить 8 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими матеріалами справи, зокрема поданою до суду позовною заявою та відповіддю на відзив.
Суд в даному випадку також погоджується із обґрунтованістю надання таких послуг як: консультація та правовий аналіз документів, наданих ТзОВ «БК Трансмост» щодо виконання ТзОВ «Вест Кард» зобов`язань за договором поставки; підготовка та збір доказів для обґрунтування позовних вимог. Загальна вартість таких послуг становить 3 000 грн. 00 коп., що є розумно, співмірно та обґрунтовано з огляду на предмет спору, характер правовідносин, що склалися між сторонами у справі, а також об`ємом та якістю долучених до позовної заяви доказів.
Одночасно, присуджуючи до стягнення відповідну суму витрат на правову допомогу суд частково погоджується з доводами відповідача.
Зокрема, адвокатом заявлено про загальну вартість послуги «участь в судових засіданнях по справі» в сумі 9 000 грн. 00 коп., тобто 3 000 грн. 00 коп. за участь у кожному судовому засіданні: 09.02.2023 (підготовче засідання), 07.03.2023 (підготовче засідання), 11.04.2023 (розгляд справи по суті).
Представник відповідача брав участь у кожному із зазначених судових засідань в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. Тривалість двох підготовчих судових засідань становила не більше 20 хвилин кожне. Розгляд справи по суті тривав 40 хвилин. Тому суд дійшов висновку про покладення на відповідача розміру витрат на правовому допомогу, зокрема, в частині участі у судових засіданнях в сумі 3 000 грн. 00 коп., що становить 1 000 грн. 00 коп. за кожне судове засідання.
Поряд із описаними вище послугами, в акті про надання послуг з правової допомоги зазначено: аналіз судової практики у справах про зобов`язання вчинити дії загальна вартість 1 000 грн. 00 коп.; формування правової позиції для захисту прав та інтересів Клієнта в суді, у спорі щодо зобов`язання ТзОВ «Вест Кард» вчинити дії загальна вартість послуги 2 000 грн. 00 коп.
Такі види послуг фактично охоплюють діяльність адвоката з формування правової позиції для захисту прав і інтересів Клієнта. На думку суду, розділення такої роботи на два види послуг є недоцільним та надуманим. Більше того, в позовній заяві ТзОВ «БК Трансмост» взагалі немає посилань на судову практику у подібних правовідносинах. Відтак, суд вважає, що такі витрати (формування правової позиції для захисту прав та інтересів Клієнта в суді, у спорі щодо зобов`язання ТзОВ «Вест Кард» вчинити дії) слід зменшити до 1 000 грн. 00 коп.
Відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат позивачем визначено орієнтовну вартість витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп., а також зазначено про вартість участі у можливих судових засіданнях в розмірі 3 000 грн. 00 коп. за кожне.
Тому суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що заявлена адвокатом позивача сума витрат не відповідає попередньому розрахунку, зазначеному у позовній заяві та перевищує попередньо зазначену суму.
Судом враховано, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частині 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до якої обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отож, судом враховано частково доводи відповідача в обґрунтування зменшення витрат на правову допомогу адвоката. Однак, суд звертає увагу відповідача, що у відзиві на позов ним заявлено про попередній орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у справі в сумі 15 000 грн. 00 коп.
Позовні вимоги ТзОВ «БК Трансмост» судом визнано підставними, позов задоволено повністю, судом встановлено порушення ТзОВ «ВЕСТ КАРД» прав позивача, позовні вимоги носили немайновий характеру. Зважаючи на викладене суд дійшов до зазначених вище висновків про покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу в сумі 12 000 грн. 00 коп. із 19 000 грн. 00 коп. заявлених до стягнення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Клопотання представника ТзОВ «БК Трансмост» адвоката Шевчука Д. В. від 14.04.2023 про стягнення витрат на правову допомогу у справі №903/878/22 задовольнити частково.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України
Повний текст рішення
складений 24.05.2023
Суддя М. С. Шум