номер провадження справи 5/72/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 Справа № 908/648/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091; фактична адреса: вул. Святого Миколая, буд. 79а, м. Запоріжжя, 69002; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мелодія-Прим (пр. Соборний, буд. 187, м. Запоріжжя, 69006; )

про стягнення 43 462,59 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: Шеховцова Н.О., довіреність № 525/20-23 від 30.12.2022, юрисконсульт;

від відповідача: Леліков С.О., ордер АР № 1125796 від 22.05.2023, свідоцтво ЗП 001569 від 28.02.2018, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

01.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» № 48/юр від 02.02.2023 (вх. №648/08-07/23 від 01.03.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелодія-Прим» про стягнення 43 462,59 грн.

01.03.2023 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі № 908/648/23 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, розгляд справи по суті розпочати з 18.04.2023, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

10.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю Мелодія-Прим на адресу суду надійшло клопотання № 03/07 від 05.04.2023 (вх. № 7445/08-08/23 від 10.04.2023), в якому відповідач зазначив що для з`ясування спірних питань є необхідність розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 11.04.2023 № 908/648/23 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Мелодія-Прим про розгляд справи № 908/648/23 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та вирішено судове засідання з розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні призначити на 18.04.2023 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою, запропоновано сторонам виконати вимоги ухвалу суду від 21.03.2023 та надати суду усі наявні докази які стосуються предмету спору.

18.04.2023 від ТОВ Мелодія-Прим до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечив проти позовних вимог та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 18.04.2023 № 908/648/23 оголошено перерву в судовому засіданні до 22.05.2023 о 12 год. 30 хв.

27.04.2023 від Концерну «Міські теплові мережі» до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вважає необґрунтованими заперечення відповідача та просить суд позов задовольнити.

08.05.2023 від ТОВ Мелодія-Прим до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких відповідач підтримав свої заперечення на позовну заяву та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 22.05.2023 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою комплексу Акорд.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, зокрема суду надано наступні пояснення: 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір № 76204481 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 38. Позивач надав відповідачу послугу з теплопостачання у період з листопад 2021 по листопад 2022 на суму 43 462,59 грн. Відповідач надані послуги не сплатив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, зокрема, зазначив суду наступне. Між позивачем та відповідачем укладено договір від 01.12.2006 за № 600660 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, який станом на 22.05.2023 є чинним. Тому укладення типового договору 01.11.2021 між сторонами є неможливим, оскільки існує діючий договір. Крім того, відповідач направляв на адресу позивача свої заперечення щодо укладення типового договору.

Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами. Опалювальний період починається не пізніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується не раніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С.

Таким чином, Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №382 від 23.10.2021 «Про початок опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя» та №126 від 29.03.2022 «Про закінчення опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя» свідчать про початок та закінчення опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя, а не про що факт отримання послуги постачання теплової енергії відповідачем.

Стосовно актів ГОТЕ (групи обліку теплової енергії) як доказу отримання послуги постачання теплової енергії відповідачем зазначені акти складені та підписані представником позивача, підписи представника відповідача та представника керуючої компанії відсутні.

Позивачем не доведено факт акцептування публічного договору відповідачем та акт надання послуги.

На даний час між сторонами продовжує діяти договір про постачання теплової енергії у гарячій воді №600660 від 01.12.2006, який не припинявся та не розривався із підстав передбачених п. 10.2 Договору та ст. 188 Господарського кодексу України.

Жодних пояснень, щодо того, яким чином позивач здійснював розрахунок об`єму спожитої теплової енергії ним не наведено. Як зазначає відповідач, умови договору, який регулював спірні правовідносини не змінювались протягом опалювальних сезонів 2020 - 2021 років та 2021 - 2022 років, параметри приміщення (його площа) також не змінювалось, середньомісячні температури в опалювальному сезоні 2021 - 2022 років були стабільно вищими ніж у попередньому, а тому тепла для опалювання приміщення затрачалось менше, натомість як випливає із рахунків позивача за вказані два опалювальні сезони відповідач спожив теплової енергії у більш теплому опалювальному сезоні більше.

Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 22.05.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що Концерн Міські теплові мережі (позивач у справі) є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності Концерну Міські теплові мережі є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. (п. 2.2 Статуту)

Товариство з обмеженою відповідальністю Мелодія - Прим (відповідач у справі) є власником нежитлового приміщення VI, зазначене на плані літерою А-6, загальною площею 133,0 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 38, що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.03.2003 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 386575 від 17.04.2003. Відповідачем зазначений факт не заперечується.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII Про житлово-комунальні послуги до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У свою чергу ч.1 ст. 14 Закону України «Про житлово -комунальні послуги», визначено, що зарішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем, або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об 'єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.»

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

02.10.2021 Концерн Міські теплові мережі оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Крім того, ч. 6 ст. 633 ЦКУ передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними.

Таким чином, як стверджує позивач, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01.11.2021 Концерном Міські теплові мережі з Товариством з обмеженою відповідальністю Мелодія - Прим укладено типовий індивідуальний договір № 76204481 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 38 (далі за текстом Договір).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач у відзиві посилається на те, що між Концерном МТМ та ТОВ Аріал раніше був укладений договір про постачання теплової енергії у гарячій воді № 600600 від 01.12.2006. На час звернення позивача до суду з позовом у цій справі жодної підстави для припинення дії договору № 600600 від 01.12.2006 не було, що підтверджує його дію, а тому відповідач заперечує про наявність і дійсність типового індивідуального договору № 76204481.

01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг. Згідно з цим Законом внесено низку змін до Законів України що регулюють житлово-комунальні відносини, в тому числі і до Закону України Про житлово-комунальні послуги, зокрема до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно із ч. 7 ст. 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Постановами Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 та № 1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України Про житлово-комунальні послуги договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов.

Пунктом 4 Типового індивідуального договору № 76204481 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика).

Вказана Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Відповідач є власником нежитлового приміщення VI, зазначене на плані літерою А-6, загальною площею 133,0 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 38.

Житловий будинок по за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.38обладнано приладом комерційного обліку теплової енергії SonometerInfocal2000, виробник «Данфос» Данія, рік випуску 2008, заводський номер 450304Y363, що підтверджується Актом приймання в експлуатацію приладу обліку теплової енергії (після держповірки) від 15.02.2016, від 23.08.2020.

Також, в матеріалах справи міститься довідка від 21.04.2020, що вказаний теплолічильник придатний для подальшого використання.

Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення.

Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Частиною 1 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019.

Як зазначає позивач, факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 38, в якому знаходиться приміщення відповідача у період листопад 2021 листопад 2022 на суму 43 462,59 грн., підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги. Рахунки надавались в електронній формі, у т.ч. за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків та повторно направлені рекомендованою кореспонденцією.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019.

Враховуючи знаходження приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення - вказані приміщення є опалювальними.

Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 38 в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 рр., відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

Позивач у період з листопада 2021 року по листопад 2022 року надавав послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 43 462,59 грн. до нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 38 .

Згідно з п. 6 розділу І «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315» (далі - Методика № 315) визначається загальний обсяг спожитих у будівлі комунальної послуги (теплової енергії), після чого її розподіл здійснюється відповідно до розділів ІІ-УІІІ Методики № 315.

Згідно з розділом І Методики № 315 обсяги теплової енергії розподіляють між споживачами залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності вузлів розподільного обліку/приладів- розподілювачів теплової енергії у цих приміщеннях та оснащеності ними внутрішньобудинкової системи опалення будівлі, типу застосовуваних вузлів розподільного обліку, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні.

При вирахувані питомої норми по приміщенню застосовується формула відповідно до розділу II Методики №315 «Визначення та розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень»:

Розподіл теплової енергії у будівлі, у якій приміщення не оснащені або частково оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами-розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді):

1) для будівлі, у якій відсутні приміщення з індивідуальним опаленням та/або неопалювані приміщення, а також відсутні приміщення з вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами-розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяги теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем, а також на опалення МЗК та допоміжних приміщень, для і-го опалюваного приміщення, не оснащеного вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами-розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), визначаються разом з обсягом спожитої теплової енергії на опалення цих приміщень.

Сумарний розподілений обсяг для і-го опалюваного приміщення, не оснащеного вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами-розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії угарячій воді), розраховується з урахуванням вимог розділу VIII цієї Методики за відповідною формулою.

Відповідно до розділу III Методики № 315 визначається та розподіляється обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування (далі - МЗК) та допоміжних приміщень «У разі відсутності вузлів розподільного обліку у МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі (Qоп. буд): одноповерхова будівля - 20 %; двоповерхова - 18 %; триповерхова - 16 %; чотириповерхова - 14 %; п`ятиповерхова - 12 %; шестиповерхова та вище - 10 %.»

Також, відповідно до Розділу V Методики №315 визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, «Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонуваннявнутрішньобудинкової системи опалення (Оопф.с), приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі (()опбуд) при подачі теплоносія в опалювані приміщення від:індивідуального теплового пункту без регулювання за погодними умовами - 15 %; індивідуального теплового пункту при регулюванні за погодними умовами - 5 %; автономної теплогенеруючої/когенераційної установки - 7 %;центрального теплового пункту або теплогенеруючої/когенераційної установки, яка не є автономною, - 8 %.»

Розподіл теплової енергії між окремими житловими та нежитловими приміщеннями виконувався пропорційно до їх площі, при цьому, відповідно до Методики №315, для приміщення Відповідача було застосовано коефіцієнт 1,5 у листопаді - грудні 2021р.

Позивач зазначає, що у листопаді 2022р. споживачу був виконаний перерахунок за період з листопада 2021 по лютий 2022 у зв`язку зі зміною відсотка ЗБП (МЗК), як для 6-ти поверхової будівлі.

Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунку, а саме покази приладу обліку, площу опалювальних приміщень у будинку, площу приміщення Відповідача, тарифи що діяли в розрахунковому періоді.

Стосовно нарахувань за квітень 2022, у зв`язку з тим, що опалювальний сезон було закінчено у березні 2022 на підставі рішення ЗМР №126 від 29.03.2022, вони здійснювались щодо умовно-постійні складової нарахувань.

Згідно „Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Концерном „МТМ для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 11.10.2021 №374.

Собівартість виробництва, транспортування та постачання теплової енергії складається, по-перше, з вартості палива, електроенергії, покупної теплової енергії та, по- друге, витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані.

Перший вид витрат називається умовно-змінними, тобто такими, розмір яких залежить від обсягів теплової енергії, що вироблена та надана споживачам.

Другий вид витрат не залежить від обсягів теплової енергії, що вироблена та надана споживачам, тому називається умовно-постійними.

Проте обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, яке виробляє та транспортує теплову енергію споживачам.

В періоді застосування сезонного тарифу на теплову енергію, до 01.10.2021, тобто до введення двоставкового формату тарифу, як умовно-постійні, так і умовно-змінні витрати в тарифі враховувались разом, і споживач, сплачуючи за теплову енергію, компенсував теплопостачальному підприємству одночасно дві частини витрат у складі однієї сплати.

Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо. Тобто двома ставками.

Перша ставка (умовно-змінні витрати) - плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від обсягів теплової енергії, яка виробляється та надається споживачеві, ця

ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал). Тобто спожива сплачуючи за теплову енергію на опалення за показаннями будинкового приладу облік сплачує лише вартість природного газу, електричної та покупної теплової енергіїспоживач сплачує за цією ставкою лише протягом опалювального періоду та розмір платежу залежить від обсягів спожитої теплової енергії.

Друга ставка (умовно-постійні витрати) - плата за приєднане теплої навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом з реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витре залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє і транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривня за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину).

Пунктом 24 Правил №830 визначено, що розподіл між споживачами обсяг спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільної" обліку теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єм) приміщення споживача відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 02.11.2018 № 315».

Умовно-постійна частини тарифу для приміщень, вбудованих в житлої будинки/нежитлові будівлі розраховується згідно з даними теплового навантаженн будівлі, пропорційно опалюваній площі приміщення споживача.

Вартість абонентської плати за постачання теплової енергії с постійна та н змінюється протягом року.

Під час опалювального періоду Концерн «МТМ» надає споживачам нежитлових приміщень такі послуги :

Абонентське обслуговування (послуга постачання теплової енергії);

Послуга з постачання теплової енергії ( умовно-постійна частина тарифу);

Послуга з постачання теплової енергії ( умовно-змінна частина тарифу).

Після закінчення опалювального періоду Концерн «МТМ» надає споживачам нежитлових приміщень такі послуги: абонентське обслуговування (послуга постачання теплової енергії); послуга з постачання теплової енергії ( умовно-постійна частина тарифу).

Керуючись ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Виконаний комітет Запорізької міської ради встановлює тарифи на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Згідно „Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 Концерном „МТМ для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Рішенням Виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від 11.10.2021 №374 (зі змінами).

Згідно з п. 32 Правил № 830 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 цих Правил визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 ГК України.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п., п 5, 11, 32, 34, 38 Типового індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з пп. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

В період з листопада 2021 року по листопад 2022 року позивач надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 43 462,59 грн.

Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги з постачання теплової енергії.

Рахунки надавалися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку теплової енергії.

З метою поліпшення якості послуг, турбуючись про комфортність, доступність та оперативність отримання інформації для кожного споживача Концерн МТМ з 01.08.2020 впровадив електронний документообіг первинними документами зі споживачами та почав використовувати комп`ютерну програму M.E.Doc. ТОВ Мелодія - Прим є контрагентом в програмі M.E.Doc.

M.E.Doc - це поширене українське програмне забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді.

Подача теплоносія на об`єкт відповідача нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 38, у спірному періоді підтверджується актами зняття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021, січень 2022,листопад 2022.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначає, що між сторонами 01.11.2021 на підставі положень ч. 7 ст. 14 та ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» укладено типовий індивідуальний договір № 76204471 на умовах якого між сторонами існують відносини щодо постачання теплової енергії у нежитлове приміщення по пр.Соборний.38 у місті Запоріжжя.

Проте, 01.12.2006 між сторонами було раніше укладено договір про постачання теплової енергії у гарячій воді №600660. Саме із цього часу між сторонами і виникли договірні відносини.

Згідно з п. 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

ТОВ «Мелодія-Прим» направило на адресу Концерну «Міські теплові мережі» лист №20/12/2021 від 20.12.2021, яким заперечувало щодо актів приймання-передачі послуг за листопад 2021 та наголошував на їх безпідставність, неприйняття типового публічного договору, звертало увагу позивача на чинність укладених договорів, в тому числі і договору №600660 від 01.12.2006.

Відповідач не вчиняв та не мав наміру вчиняти будь які дії, направлені на акцептування умов нових публічних договорів з Концерном «Міські теплові мережі», відтак, їх умови сторонами не є погоджені.

ТОВ «Мелодія-Прим» не надавав Концерну підписаної заяви-приєднання, жоден рахунок, виставлений за публічним договором приєднання відповідачем не сплачений, факт отримання послуги позивачем не доведений, а тому позивачем не доведено факт акцептування публічного договору відповідачем та акт надання послуги.

На даний час між сторонами продовжує діяти договір про постачання теплової енергії у гарячій воді № 600660 від 01.12.2006, який не припинявся та не розривався із підстав передбачених п. 10.2 Договору та ст. 188 Господарського кодексу України.

Посилання позивача на застосування до спірних правовідносин норм публічного договору приєднання від 02.10.2021 судом до уваги не приймається, оскільки Концерном «МТМ» не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що у будинку за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 38 створено ОСББ, і відповідач є його співвласником, а тому станом на дату прийняття рішення у цій справі договір № 600660 від 01.12.2006 є чинним, а публічний договір приєднання № 76204481 від 02.10.2021 не укладено.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку що вимоги позивача необґрунтовані, непідтверджені належними та допустимими доказами, є такими, що не підлягають задоволенню. Його доводи судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 29.05.2023.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.