ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1063/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні заяву відповідача2 про залишення позову без розгляду у справі

за позовом заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної ради

до відповідача-1- Комунального некомерційного підприємства "Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради

відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультистор"

про визнання недійсним пункту договору та зобов"язання повернути земельну ділянку

за участю представників

від прокуратури - Ейсмонт С.О.

від позивача - не прибули

від відповідача-1 - не прибули

від відповідача-2 - Логовський В.В.

встановив:

До суду надійшла позовна заява заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до відповідача-1- Комунального некомерційного підприємства "Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради, відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультистор" про:

- визнання недійсним пункту 1.1 договору оренди майна від 25.04.2019, укладеного між ТОВ "Мультистор" та Комунальним некомерційним підприємством "Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради,

- зобов"язання відповідача-2 повернути земельну ділянку площею 65 кв. м, що знаходиться за адресою м. Одеса вул. Нежданової 32.

20.04.2023 до суду надійшла заява відповідача2 про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, томущо прокурор в порушення ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" не надав Одеській обласній раді (позивачу) розумного строку для реагування на повідомлення прокурора від 07.03.2023 про те, що він подає позовну заяву до господарського суду в інтересах держави в особі Одеської олбасної ради, оскільки позовна заява складена прокурором вже 09.03.2023.

28.04.2023 прокурор подав заперечення щодо залишення позову без розгляду.

Ухвалою від 26.04.2023 підготовче засідання у справі призначено на 31.05.2023. Позивач та відповідач-1, які належним чином повідомлені про розгляд справи, в засідання не прибули.

В засіданні 31.05.2023 розглянуто та відмовлено в задоволенні заяви відповідача-2 про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 906/982/19.

При цьому, якщо в процесі такої оцінки буде встановлено, що листування було спрямовано на отримання документів та/або інформації про можливе порушення і пов`язане саме зі з`ясуванням факту його наявності або відсутності, то обов`язковим є подальше інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення та надання відповідному органу можливості відреагувати протягом розумного строку на повідомлення при поданні відповідного позову прокурором, що відповідає змісту положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", усталеній практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.

Водночас, якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, і такий орган протягом розумного строку на зазначену інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва, передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру". У такому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави вказаним органом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 926/14/19.

Судом встановлено, що прокурор направив позивачу повідомлення від 07.03.2023 в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", що ним буде подано поозвну заяву до господарського суду. Позовна заява складена прокурором 09.03.2023.

Однак, до цього моменту мало місце попереднє листування прокурора з позивачем.

Так, прокурор направив позивачу лист від 21.12.2022 № 53-7870вих-22, в якому вказав на порушення норм чинного законодавства, а саме зазначив, що договір оренди майна від 25.04.2019 є удаваним правочином, оскільки цим договором відповідачі фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки. З огляду на викладене, прокурор просить вжити заходи реагування з метою усунення порушень земельного законодавства та поновлення прав позивача, в тому числі шляхом звернення до суду з позовною заявою.

Позивач надав прокурору відповідь від 27.01.2023 № 2/0/03-14/23/201 на цей лист, у якій повідомив прокурора, що ствердження щодо приховання укладання договору оренди земельної ділянки не знайшли свого підтвердження і Комунальне некомерційне підприємство "Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради улав договір оренди індивідуально визначеного майна у вигляді твердого покриття відповідно до вимог законодавства.

Отже, позивач висловив свою позицію, що порушень він не вбачає і до суду звертатись не буде, тому дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави вказаним органом.

З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача2 про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 226, 234, 235 ГПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мультистор" про залишення позову без розгляду.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення 31.05.2023 та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.06.2023.

Суддя В.В. Литвинова