ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"29" травня 2023 р. Cправа № 902/242/23
Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,
розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
про стягнення 14 724,06 гривень
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/242/23 за позовом Національного антикорупційного бюро України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" про стягнення 14 724,06 гривень штрафу.
12.05.2023 Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №902/242/23 за позовом Національного антикорупційного бюро України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" про стягнення 14 724,06 гривень штрафу, відповідно до якого у задоволенні позову відмовлено.
17.05.2023 до суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Національного антикорупційного бюро України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" 7 500,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу із доказами на підтвердження понесених витрат.
Позивач зазначив, що у вартість послуг включено гонорар адвоката за підготовку процесуальних документів та розгляд справ в суді апеляційної інстанції, крім транспортних витрат у випадку необхідності відрядження до міста Рівне для прийняття участі у судовому засіданні. У договорі відсутні положення щодо порядку визначення обсягу наданих послуг, їх розрахунку та порядку передачі клієнту шляхом укладення додаткової угоди, акту приймання-передачі. Позивач вважає, що наведений у акті приймання-передачі наданих послуг час надання правничої допомоги є необгрунтованим та завищеним, розмір заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу не співмірний із ціною позову, загальний обсяг часу щодо надання правничої допомоги визначений представником відповідача (5 год) є завищеним з огляду на фактичні обставини справи та наявні у ній докази та не відповідає вимозі розумності.
З урахуванням наведеного позивач просить у задоволенні заяви адвоката Тетевої - Родюк Ірини Олександрівни про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу відмовити.
Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до вимог частини 13 статті 8, частини 5 статті 252 ГПК України розгляд справи № 902/242/23 здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи, що розгляд справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд дійшов висновку про розгляд заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у цій справі без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частинами першою та другою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 10 500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Також відповідачем у відзиві заявлено, що у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України докази про понесені судові витрати ним будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
12.05.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №902/242/23 відповідно до якого у задоволенні позову відмовлено.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини першої статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому частиною четвертою статті 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Враховуючи наданий заявнику положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденний строк на подання відповідного клопотання та перебіг процесуального строку відповідно до положень статті 116 ГПК України, останнім днем подання відповідного клопотання є 17.05.2023.
Представником відповідача 17.05.2023 подано до суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто, зазначене клопотання подано заявником в межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник відповідача просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 гривень.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, судом враховане таке.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
З матеріалів справи вбачається, що згідно ордеру серії АВ № 1068655 від 27.03.2023, виданого адвокатським бюро "Ірини Тетевої-Родюк" представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" у справі № 902/242/23 здійснювала адвокат Тетева-Родюк Ірина Олександрівна.
Відповідачем з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду 17.05.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додано копію договору про надання правової допомоги № 27/1 від 27.02.2023, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" (клієнт) та адвокатським бюро "Ірини Тетевої-Родюк" в особі адвоката Тетева-Родюк І.О. (адвокат), копію акту від 17.05.2023 приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) відповідно до укладеного договору №27/1 про надання правової допомоги від 27.02.2023, платіжну інструкцію № 239 від 02.03.2023.
За умовами розділу 1 договору про надання правової допомоги № 27/1 від 27.02.2023 (далі - договір) предметом даного договору є надання правової допомоги клієнтові в підготовці процесуальних документів та судовому розгляді справи №902/242/23 у Господарському суді Вінницької області (п. 1.1. договору). Предметом даного договору також є: забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у статусі відповідача (п. 1.1.1. договору); надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності у зазначеному у пункті 1.1.1. даного договору статусі. Складення відзивів, позовів, заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру (з правом підпису таких документів), спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 1.1.2. договору); представництво інтересів клієнта у Господарському суді Вінницької області та Рівненському апеляційному господарському суді з питань передбачених даним договором (п. 1.1.3. договору).
Пунктом 3.1. договору сторони обумовили, що вартість послуг за надання правової допомоги відповідно до укладеного договору становить 10 500,00 грн. із розрахунку 1500,00 грн. за 1 годину роботи адвоката, що сплачується клієнтом на поточний рахунок адвоката протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня укладення даного договору.
Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 27 лютого 2024 року (пункт 4.1. договору).
Як вбачається із платіжної інструкції № 239 від 02.03.2023 ТОВ "Незалежна судова експертиза і оцінка" здійснено оплату 10 500,00 гривень на користь АБ "Ірини Тетевої-Родюк" із зазначенням у графі призначення платежу за правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 27/1 від 27.02.2023.
17.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" та адвокатським бюро "Ірини Тетевої-Родюк" в особі адвоката Тетева-Родюк І.О. підписано акт приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) відповідно до укладеного договору №27/1 про надання правової допомоги від 27.02.2023 (далі - акт), за змістом якого адвокатом наведено перелік наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги № 27/1 від 27.02.2023.
Згідно вказаного акту до переліку наданих послуг (правничої допомоги) віднесено:
- опрацювання позовної заяви з додатками та консультації - 2 години;
- підготовка відзиву на позовну заяву з додатками у справі № 902/242/23 від 27.03.2023 року - 2 години;
- підготовка заперечення на відповідь на відзив та заяву позивача щодо правильного формулювання предмету позову у справі № 902/242/23 від 17.04.2023 року - 1 година.
Згідно пункту 5 акту правнича допомога відповідно укладеного договору № 27/1 про надання правової допомоги від 27 лютого 2023 року у межах розгляду справи у суді першої інстанції надана належної якості на загальну суму 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. із розрахунку 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. за 1 годину роботи адвоката.
Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою - шостою статті 126, частинами п`ятою - дев`ятою статті 129 ГПК України, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до стягнення з урахуванням того, чи були такі витрати пов`язані зі справою та чи була їх сума обґрунтованою.
У разі якщо суд дійде висновку щодо зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то в судовому рішенні повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Cудові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу мають бути безпосередньо пов`язаними з розглядом справи.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Матеріалами справи підтверджується надання адвокатським бюро "Ірини Тетевої-Родюк" в особі адвоката Тетева-Родюк І.О. послуг з професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" у справі № 902/242/23.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази з надання професійної правничої допомоги, суд встановив, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.
Як вбачається із змісту пункту 3.1. договору про надання правової допомоги № 27/1 від 27.02.2023 у вартість послуг (10 500,00 грн. із розрахунку 1500,00 грн. за 1 годину роботи адвоката) включено гонорар адвоката за підготовку процесуальних документів та розгляд справ в суді апеляційної інстанції крім транспортних витрат у випадку необхідності відрядження до міста Рівне для прийняття участі у судовому засіданні.
Згідно платіжної інструкції № 239 від 02.03.2023 відповідачем сплачено вартість послуг за договором у розмірі 10 500,00 гривень.
Водночас на підтвердження понесених судових витрат представником відповідача надано акт приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) відповідно до укладеного договору №27/1 про надання правової допомоги від 27.02.2023 року.
До переліку наданих послуг (правничої допомоги) згідно вказаного акту віднесено: опрацювання позовної заяви з додатками та консультації - 2 години; підготовка відзиву на позовну заяву з додатками у справі № 902/242/23 від 27.03.2023 року - 2 години; підготовка заперечення на відповідь на відзив та заяву позивача щодо правильного формулювання предмету позову у справі № 902/242/23 від 17.04.2023 року - 1 година.
Таким чином, відповідач просить покласти на позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 7 500 гривень за 5 годин роботи адвоката із розрахунку 1 500,00 гривень за 1 годину роботи адвоката.
Разом з тим, на переконання суду вказані у пункті 4 акту послуги опрацювання позовної заяви з додатками та консультації - 2 години; підготовка відзиву на позовну заяву з додатками у справі № 902/242/23 від 27.03.2023 року - 2 години, які зазначені відповідачем окремо є одним і тим же видом послуг та охоплюються такою послугою як "підготовка відзиву на позовну заяву з додатками у справі № 902/242/23", оскільки опрацювання позовної заяви з додатками та консультації є етапами підготовки відзиву на позовну заяву, що є одним із видів адвокатської діяльності відповідно до положень Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Отже, зазначення вказаних етапів підготовки відзиву як окремих видів послуг є безпідставним.
Написання відзиву на позов без опрацювання позовної заяви з додатками є неможливим, оскільки ці послуги взаємопов`язані та послуга підготовки відзиву на позовну заяву з додатками у справі № 902/242/23 від 27.03.2023 року включає в себе правничі послуги щодо опрацювання позовної заяви з додатками та консультації.
Таким чином, покладення на позивача судових витрат з надання професійної правничої допомоги окремо за послугою: опрацювання позовної заяви з додатками та консультації не відповідає критерію розумності, обгрунтованості та є безпідставним.
В цій частині, обґрунтованою є вимога про відшкодування витрат щодо підготовки відзиву на позовну заяву з додатками у справі № 902/242/23 від 27.03.2023 року - 2 години у розмірі 3 000,00 гривень (із розрахунку 1500,00 грн. за 1 годину роботи адвоката відповідно до п.3.1. договору).
Водночас вимога про відшкодування витрат в частині підготовки заперечення на відповідь на відзив та заяву позивача щодо правильного формулювання предмету позову у справі № 902/242/23 від 17.04.2023 року є правомірною та на думку суду підлягає відшкодуванню у розмірі 1 500,00 гривень (із розрахунку 1500,00 грн. за 1 годину роботи адвоката відповідно до п.3.1. договору).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено, документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/242/23 у сумі 4 500,00 гривень. Розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.
Враховуючи наведене, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, з огляду на критерії розподілу правничих витрат та обставини справи, суд дійшов висновку, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи підлягають розподілу у сумі 4 500,00 гривень.
Решта заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 гривень, у зв`язку із їх невідповідністю критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та обгрунтованості не підлягають розподілу та залишаються за відповідачем.
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення позивач, посилаючись на вимоги частини 9 статті 129 ГПК України зазначає, що витрати на професійну правову, на його думку, повинні бути покладені на відповідача, оскільки підставою для звернення до суду з позовом стало порушення відповідачем умов договору.
Згідно частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Положення частини 4 статті 129 ГПК України містять імперативні норми розподілу інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Під час розгляду справи № 902/242/23 судом не встановлено обставин зловживання відповідачем чи його представником процесуальними правами, рішення суду ухвалено за результатами розгляду справи по суті з огляду на предмет та фактичні і правові підстави позову. Інших підстав для застосування положень частини 9 статті 129 ГПК України під час розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі суд не вбачає.
З урахуванням наведеного, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову у справі № 902/242/23 витрати відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 4 500,00 гривень покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 13, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. У задоволенні заяви в частині стягнення 3 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
5. Згідно з приписами частини 1-2 статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 29.05.2023 року.
Суддя Шамшуріна М.В.
1 - до справи;