ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1393/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача Сапунцова В.Д., адвоката, відповідача Плахи О.В. адвоката, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Приватного акціонерного товариства Черкаське Хімволокно про стягнення 9 338 553,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2022 року позивач - Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Приватного акціонерного товариства Черкаське Хімволокно 9 338 553,23 грн. заборгованості по договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно технологічного) управління №0101-03015 від 04.06.2019 з яких:

- 8 523 553,90 грн. основний борг,

- 68 891,45 грн. пеня,

- 2 837,52 грн. штраф,

- 650 684,79 грн. інфляційні,

- 92 585,60 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач починаючи з серпня 2021 року порушив строки розрахунків за отриману послугу по вищевказаному договору і станом на 30.09.2022 утворилась заборгованість, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

04.01.2023 відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що основний борг перед позивачем за Договором №0101-03015 від 04.06.2019 в розмірі 8523553,90 грн. погашений у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №5823 від 23.12.2022 та №5826 від 26.12.2022. Щодо заявлених позивачем до стягнення пені, штрафу, інфляційного збільшення та 3% річних відповідач не погоджується посилаючись на те, що:

- з наданого позивачем розрахунку не зрозуміло, за які періоди нараховувалась інфляція, та які саме індекси інфляції застосовувались і чи відповідають вони дійсності;

- в розрахунок пені та штрафу увійшли періоди, в яких згідно даних Довідки (розрахунок пені) від 15.12.2021, яка надавалась до рахунку на оплату пені, заборгованість відсутня;

- матеріали справи не містять доказів того, що іншим учасникам господарських відносин, тобто третім особам, було завдано збитків внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язань відповідачем.

Відповідач просив суд враховувати той факт, що він перебуває у ситуації складного фінансово-економічного становища, основною причиною якого є значна заборгованість споживачів та їх неплатоспроможність, у тому числі бюджетних установ/організацій.

Також відповідач ставить під сумнів правильність нарахування фінансових та штрафних санкцій, а відтак і їх законність, оскільки в умовах військової агресії російської федерації по відношенню до народу України, коли всі кошти йдуть на закупівлю енергоносіїв (газ, вугілля) ПрАТ «Черкаське хімволокно» не може дозволити собі сплату необґрунтованих платежів.

Враховуючи фактичне погашення основного боргу відповідач просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 8523553,90 грн., відмовити позивачу в частині стягнення штрафних та фінансових санкцій, а судові витрати розподілити між сторонами пропорційною задоволеним вимогам.

31.01.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій повідомив, що станом на 19.01.2023, тобто на час після пред`явлення позову, відповідач погасив суму заборгованості за договором у розмірі 8 523 553,90 грн, що є, тому числі, предметом позовних вимог.

Нарахування відповідачу штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань про вище вказаному договору позивач вважає правомірним із посиланням на умови п.6.1, п.6.8, п.6.10 Договору та положення ч.2 ст. 625 ЦК України.

При цьому позивач зауважив, що ставлячи під сумнів правильність нарахування штрафних санкцій, відповідач не надав зі свого боку альтернативного розрахунку розміру штрафних санкцій, який би на його думку відповідав би вимогам законодавства.

Відповідач зазначив, що він як головний об`єкт енергетичної інфраструктури України в умовах протистояння нашої країни збройній агресії РФ, постійно зазнає значних матеріальних збитків, а прострочення виконання зобов`язань з боку контрагентів значно послаблює його можливості для оперативного усунення завданої шкоди та сталого забезпечення нашої держави електричною енергією.

Ухвалою суду від 25.04.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 травня 2023 року.

11.05.2023 в судовому засідання судом була оголошена перерва до 10:00 год. 12 травня 2023 р.

Суд, вислухавши представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна Енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (ДП «НЕК «Укренерго») відповідно до ст.108 Цивільного кодексу України, п.5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго».

НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту, на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», далі - Закон).

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2019 між позивачем і відповідачем був укладений договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління за № 0101-03015, в редакціях Додаткових угод до Договору від 04.06.2019 № 1, від 05.09.2019 № 2, від 02.06.2020 № 3, від 23.06.202 № 4, від 17.03.2021 № 5 та від 21.12.2021 № 6, відповідно до умов якого позивач (Виконавець/ОСП), зобов`язався надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (далі - Послуга), а відповідач (Користувач) зобов`язався здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього Договору.

21 грудня 2021 року сторони договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0101-03015 уклали додаткову угоду до цього договору, якою з метою приведення договору у відповідність до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2019 № 309 зі змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 10.11.2021 № 2027, якою, в тому числі, внесено зміни до Типової форми договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно технологічного) управління, виклали договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в новій редакції (далі Договір), який містить, зокрема, такі умови (пункти):

Розділом 2 Договору визначені ціна та умови оплати.

Так, оплата послуг здійснюється за тарифом, який визначається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), відповідно до затвердженої ним методики та оприлюднюється Виконавцем на своєму офіційному веб-сайті. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п.2.2 Договору).

За умовами п.2.5 Договору, розрахунок за надану Послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості Послуги з поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків:

до 10 числа розрахункового місяця - 35% вартості Послуги;

до 20 числа розрахункового місяця - 35% вартості Послуги;

до останнього банківського дня календарного місяця - 30% вартості Послуги.

П.2.7. Договору встановлено, що Користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих Виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує, функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку. Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються Адміністратором комерційного обліку протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу на в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання Послуги (включно).

За умовами п.3.2.1, п.3.3.2 Договору, позивач має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану Послугу, а Користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за Договором.

Судом встановлено, що згідно умов укладеного Договору Користувач отримує послугу в повному обсязі з липня 2019 року.

Проте, як зазначив позивач, з серпня 2021 року відповідачем були порушені строки розрахунків за отриману послугу.

Станом на 30.09.2022 борг відповідача за отримані Послуги склав 8 523 553,90 грн.

За умовами п. 6.8 Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

П.6.1 Договору сторони узгодили, що за внесення платежів, передбачених главою 2 цього Договору, з порушенням термінів Користувач сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

П.6.10 Договору сторони домовились, що за необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна Сторона сплачує іншій Стороні штраф у розмірі 3% від вартості послуг розрахункового періоду, в якому зафіксовано невиконання такого зобов`язання.

Згідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи, за неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання по Договору, на підставі положень п.6.1 і п. 6.10 Договору позивач нарахував 68 891,45 грн. пені та 2 837,52 грн. штрафу.

За прострочення грошового зобов`язання позивач відповідачу нарахував в порядку ч.2 ст.625 ЦК України 650 684,76 грн. втрат внаслідок інфляції та 92 585,60 грн. 3% річних.

За приписами ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За правилами ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління за № 0101-03015, в редакціях Додаткових угод до Договору від 04.06.2019 № 1, від 05.09.2019 № 2, від 02.06.2020 № 3, від 23.06.202 № 4, від 17.03.2021 № 5 та від 21.12.2021 № 6.

Свої зобов`язання за цим Договором позивач виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем.

Судом встановлено та підтверджується позивачем, що відповідач станом на 19.01.2023, після пред`явлення позову до суду, здійснив перерахунок існуючої заборгованості за надану позивачем послугу по вказаному Договору у розмірі 8 523 553,90 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 23.12.2022 № 5823 та від 26.12.2022 № 5826.

Відповідно положень п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відтак, суд приходить до переконання, що в частині вимоги щодо стягнення основної заборгованості в сумі 8 523 553,90 грн. провадження у справі необхідно закрити за відсутністю предмету спору.

За порушення відповідачем грошового зобов`язання згідно умов п.6.1 Договору розмір нарахованої позивачем пені склав 68 891,45 грн., а сума нарахованого позивачем штрафу в порядку п.6.10 цього Договору становить 2837,52 грн.

Також, за прострочення грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України 650684,76 грн. втрат внаслідок інфляції та 92585,58 грн. 3% річних.

Суд, дослідивши поданий позивачем розрахунок, вважає його методологічно правильним і обґрунтованим.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань по вказаному Договору до суду не подано.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Зобов`язання у відповідності з ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Умови зазначеного Договору, які регулюють між сторонами строки та умови розрахунків є чинними і в установленому законом порядку не визнавалися судом недійсними.

Прострочення виконання грошового зобов`язання в спірний період не заперечується відповідачем, підтверджується матеріалами справи та наданим суду розрахунком боргу.

За таких обставини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за неналежне виконання грошових зобов`язань по договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно технологічного) управління №0101-03015 від 04.06.2019:

- 68 891,45 грн. пені;

- 2 837,52 грн. штрафу;

- 650 684,76 грн. втрат внаслідок інфляції;

- 92 585,60 грн. 3% річних.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки в частині стягнення основної заборгованості провадження у справі підлягає закриттю через відсутність предмету спору, то позивачу підлягає до повернення з Державного бюджету України сплачений ним судовий збір на підставі платіжного доручення від 15.12.2022 № АУ_7291 в сумі 127 853,30 грн.

Відповідне клопотання про повернення судового збору у суду відсутнє.

Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 12 225,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.129, п.2 ч.1 ст.231 ст.ст.233, 236-241, 331 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Черкаське Хімволокно (код 00204033; пр-т Хіміків,76, м.Черкаси, 18013) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (; вул.Симона Петлюри,25, м.Київ, 01032):

- 68 891,45 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот дев`яносто одна грн. 45 коп.) пені;

- 2 837,52 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять сім грн. 52 коп.) штрафу;

- 650 684,76 грн. (шістсот п`ятдесят тисяч шістсот вісімдесят чотири грн. 76 коп.) втрат внаслідок інфляції;

- 92 585,60 грн. (дев`яносто дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 60 коп.) 3% річних;

- 12 225,00 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять п`ять грн) витрат по сплаті судового збору.

В частині стягнення 8 523 553,90 грн. основного боргу провадження у справі закрити через відсутність предмету спору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.05.2023.

Суддя К.І. Довгань