РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2023Справа № 910/2970/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35; ідентифікаційний код 41884537)

до Державного підприємства "Укрліктрави" (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1; ідентифікаційний код 37471692)

про стягнення 45 963, 43 грн,

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" з позовом до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення заборгованості в розмірі 45 963, 43 грн, з яких: 40 012, 88 грн - основний борг, 1 035, 65 грн - відшкодування витрат на відключення електроустановок з ПДВ, 3 676, 19 грн - інфляційні втрати, 1 238, 71 грн - 3% річних, яка утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлену позивачем електричну енергію.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ "Енера Суми" належним чином виконувало умови договору та здійснювало постачання електричної енергії відповідачу та в свою чергу останній здійснював споживання електричної енергії, що підтверджується листами про переданий обсяг розподіленої електричної енергії, поставленої електропостачальником ТОВ "Енера Суми" споживачу ДП "Укрліктрави" № 60-43/3382 від 23.12.2022 та № 60-43/194 від 19.01.2023 AT "Сумиобленерго".

Так, ДП "Укрліктрави" було фактично спожито електричну енергію, поставлену ТОВ "Енера Суми", в наступному об`ємі: у листопаді 2022 - 6 537 кВт*год., у грудні 2022 - 1 516 кВт*год; всього за вказаний період - 8 053 кВт*год.

За особовим рахунком № 111171 ДП "Укрліктрави" за спожиту активну електричну енергію було нараховано: за листопад 2022 - 32 591 грн 48 коп. з ПДВ, що підтверджується рахунком № 111171/181845/1 від 30.11.2022; за грудень 2022 - 7 421 грн 40 коп. з ПДВ, що підтверджується рахунком № 111171/198387/1 від 31.12.2022.

На підтвердження спожитих обсягів та вартості електроенергії, сторонами договору також були складені і підписані акти прийняття-передавання товарної продукці ї- активної електричної енергії.

Таким чином, позивач вказує, що на виконання умов договору та укладених до нього додатків, ТОВ "Енера Суми" за період листопад-грудень 2022 поставило, а ДП "Укрліктрави" прийняло електричну енергію в об`ємі 8053 кВт*год. загальною вартістю 40 012, 88 грн, втім, свої договірні зобов`язання перед позивачем відповідачем виконано не було, внаслідок чого в останнього й утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала суду від 01.03.2023 направлялася на адресу відповідача поштовим повідомленням № 734, однак, конверт повернувся на адресу суду 10.03.2023 неврученим із зазначенням причин "адресат відсутній за вказаною адресою".

Приписами ст. 10 України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у справі № 910/2970/23 встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак, станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

У зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії, на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" з 01.01.2019 забезпеченням споживачів електричною енергією займаються різні суб`єкти ринку електричної енергії, зокрема, оператори систем розподілу та електропостачальники, одним з яких є ТОВ "Енера Суми", яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429.

01.01.2019 між ТОВ "Енера Суми" (далі - постачальник) та ДП "Укрліктрави" (далі - споживач) укладено договір постачання електричної енергії споживачу до умов якого ДП "Укрліктрави" приєдналося заявою-приєднанням від 01.01.2019, обравши Комерційну пропозицію № 1 ВС.

Підписання заяви-приєднання ДП "Укрліктрави" підтверджує факт його приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу.

Умови договору розроблені з урахуванням вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - Правил), та є однаковими для споживачів (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання. У додатку № 1 до договору, яким є заява-приєднання зазначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії - 01.01.2019, а оператор системи, з яким споживач уклав договір розподілу (передачі) електричної енергії - АТ "Сумиобленерго".

В результаті приєднання відповідача до умов публічного договору про постачання електричної енергії йому було відкрито у ТОВ "Енера Суми" особовий рахунок за № 11117.

Згідно п. 2.1. договору постачальник продає електричну енергію спожива для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.1. договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з пп. 1 п. 6.2. договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

За умовами комерційної пропозиції № 1 ВС до договору ("Спосіб оплати"), оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі 100% попередньої оплати заявлених споживачем обсягів споживання на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Відповідно до пп. 2 п. 7.2. договору, постачальник зобов`язується нараховувати та виставляти рахунки споживачу, відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором.

Пунктом 4.13. Правил передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ (рахунок формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (п. 4.14. Правил).

В п. 13.10. договору сторони погодили, що усі повідомлення за цим договором (в т.ч. платіжні документи на авансові платежі, планові платежі, рахунки за фактично спожиту електричну енергію, попередження про припинення постачання електричної енергії тощо) вважаються зробленими належним чином, якщо вони, зокрема, в письмовій формі надіслані рекомендованим листом за зазначеними в цьому договорі адресами сторін.

Як про це вказує позивач та що у свою чергу встановлено судом, ТОВ "Енера Суми" належним чином виконувало умови договору та здійснювало постачання електричної енергії відповідачу та відповідно ний здійснювалось споживання електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами про переданий обсяг розподіленої електричної енергії, поставленої електропостачальником ТОВ "Енера Суми" споживачу ДП "Укрліктрави", № 60-43/3382 від 23.12.2022 та № 60-43/194 від 19.01.2023 AT "Сумиобленерго", яке на ринку електричної енергії України виконує функції адміністратора комерційного обліку (АКО), відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311, а саме: здійснює надання сертифікованих даних комерційного обліку (остаточного набору даних комерційного обліку за встановлений період для точки комерційного обліку, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії).

Відтак, відповідачем було фактично спожито електричну енергію, поставлену позивачем, в наступному об`ємі: у листопаді 2022 - 6 537 кВт*год., у грудні 2022 - 1 516 кВт*год.; всього за вказаний період - 8 053 кВт*год.

За особовим рахунком № 111171 ДП "Укрліктрави" за спожиту активну електричну енергію було нараховано: за листопад 2022 - 32 591 грн 48 коп. з ПДВ, що підтверджується рахунком № 111171/181845/1 від 30.11.2022, за грудень 2022 - 7 421 грн 40 коп. з ПДВ, що підтверджується рахунком № 111171/198387/1 від 31.12.2022.

На підтвердження спожитих обсягів та вартості електроенергії, сторонами договору також були складені і підписані акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії.

Із наявних матеріалів справи слідує, що означені рахунки та акти були направлені позивачем на юридичну адресу відповідача поштою рекомендованим листом 11.01.2023, копія фіскального чеку AT "Укрпошта" наявна в матеріалах справи.

Відтак, на виконання умов договору та укладених до нього додатків, позивачем за період листопад-грудень 2022 було поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію в об`ємі 8053 кВт*год загальною вартістю 40 012, 88 грн.

Згідно абз.1 пп. 2 п. 7.5 розділу VII Правил, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

На виконання Правил, 20.10.2022 позивач направив споживачу поштою рекомендованим листом попередження про припинення постачання електричної енергії з 08:00 08.11.2022.

Відповідно до п. 7.10. Правил, припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.

08.11.2022 працівниками філії "Сумський РЕМ" AT "Сумиобленерго" здійснено відключення від електроживлення електроустановки відповідача, про що між ОСР та ТОВ "Енера Суми" складено акт № від 08.11.2022.

За відключення споживача, ОСР було виставлено ТОВ "Енера Суми" рахунок № від 09.11.2022 на оплату послуг з відключення електроустановок ДП "Укрліктрави".

Відповідно до положеннями п. 7.12. Правил, витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.

Такі ж положення визначені умовами публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а саме: пп. 10 п. 6.2., пп. 3 та 6 п. 7.1., п.8.5. та п. 8.6. договору.

На підставі зазначеного вище, ТОВ "Енера Суми" було виставлено відповідачу рахунок № 111/1/08 від 10.01.2023 на відшкодування витрат на відключення електроустановок, який було направлено поштою рекомендованим листом 11.01.2023 (копія фіскального чеку AT "Укрпошта" міститься в матеріалах справи).

Спір у надій справі виник у зв`язку наявністю у відповідача боргу за спожиту електричну енергію, а також, невідшкодованих витрат на відключення від електроживлення електроустановки споживача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору від 01.01.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про постачання електричної енергії.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 № 312 (далі по тексту - ПРРЕЕ) та ін.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 1.1.1 ПРРЕЕ вимоги Закону та ПРРЕЕ є обов`язковими для виконання всіма споживачами.

За умовами п. 1.2 ПКЕЕ та п.1.1.2 ПРРЕЕ реактивна потужність - складова повної: потужності, яка залежно від параметрів, схеми та режиму роботи електричної мережі спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та впливає на показники якості електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ електрична енергія (реактивна) - технологічно шкідлива циркуляція електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного стриму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Отже, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачем було фактично спожито електричну енергію, поставлену позивачем, в наступному об`ємі: у листопаді 2022 - 6 537 кВт*год., у грудні 2022 - 1 516 кВт*год.; всього за вказаний період - 8 053 кВт*год.

За особовим рахунком № 111171 ДП "Укрліктрави" за спожиту активну електричну енергію було нараховано: за листопад 2022 - 32 591 грн 48 коп. з ПДВ, що підтверджується рахунком № 111171/181845/1 від 30.11.2022, за грудень 2022 - 7 421 грн 40 коп. з ПДВ, що підтверджується рахунком № 111171/198387/1 від 31.12.2022.

На підтвердження спожитих обсягів та вартості електроенергії, сторонами договору також були складені і підписані акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії.

Таким чином, суд вказує, що на виконання умов договору та укладених до нього додатків, позивачем за період листопад-грудень 2022 було поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію в об`ємі 8053 кВт*год загальною вартістю 40 012, 88 грн.

В той час, доказів здійснення оплати електричної енергії в матеріалах справи не міститься.

При тому, суд вказує, що факту наявної заборгованості за електричну енергію в сумі 40 012, 88 грн відповідачем не спростовується та не заперечується.

Крім того, суд вказує, що позивачем було правомірно здійснено відключення від електроживлення електроустановки відповідача, про що між ОСР та ТОВ "Енера Суми" складено акт № від 08.11.2022 та виставлено відповідачу рахунок № 111/1/08 від 10.01.2023 на відшкодування витрат на відключення електроустановок, який було направлено поштою рекомендованим листом 11.01.2023 (копія фіскального чеку AT "Укрпошта" міститься в матеріалах справи).

Водночас, суд вказує, що доказів, щоб свідчили про здійснення відповідачем оплати виставлено позивачем рахунку № 111/1/08 від 10.01.2023 на відшкодування витрат на відключення електроустановок в сумі 1 035, 65 грн в матеріалах справи не міститься.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника щодо виконання взятого на себе зобов`язання, а кредитора - щодо прийняти ним особисто виконання такого зобов`язання.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати електричної енергії та відповідно не надав суду доказів здійснення такої оплати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Крім того, правомірним є також покладення на відповідача витрат на відключення електроустановок в сумі 1 035, 65 грн.

Що стосується здійснених позивачем нарахувань 3% річних та інфляційних втрат, то суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних у період з 22.03.2022 по 20.02.2023 та інфляційних втрат з урахуванням роз`яснень викладених в постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського (згідно доданого позивачем до позову розрахунку), дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 238, 71 грн - 3% річних та 3 676, 19 грн - інфляційних втрат.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення оплати електричної енергії, відсутність в матеріалах справи доказів на спростування заявлених вимог, та відповідно перевіривши наведені розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" підлягає задоволенню та відповідно стягненню з Державного підприємства "Укрліктрави" належить 40 012, 88 грн - основного боргу, 1 035, 65 грн - відшкодування витрат на відключення електроустановок, 1 238, 71 грн - 3% річних та 3 676, 19 грн - інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" - задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрліктрави" (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1; ідентифікаційний код 37471692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35; ідентифікаційний код 41884537) основний борг в сумі 40 012 (сорок тисяч дванадцять) грн 88 коп., відшкодування витрат на відключення електроустановок в сумі 1 035 (одна тисяча тридцять п`ять) грн 65 коп., 3% річних в сумі 1 238 (одна тисяча двісті тридцять вісім) грн 71 коп., інфляційні втрати в сумі 3 676 (три тисячі шістсот сімдесят шість) грн 19 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.05.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ