ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.05.2023м. СумиСправа № 920/213/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

За участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справу № 920/213/22:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» (61001,

м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 24Д)

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Глухівська міська

лікарня» Глухівської міської ради (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Інститутська, буд. 3)

про стягнення 425123 грн 92 коп.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явились

1. Стислий виклад позицій сторін по справі.

1.1. 03.03.2023 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 425123 грн 92 коп., в тому числі:

- 113055 грн 20 коп. заборгованості з оплати отриманих послуг з постачання електричної енергії у листопаді 2021 року, 124 грн 36 коп. пені, 102 грн 21 коп. відсотків річних за договором постачання електричної енергії споживачу № 35 від 21.10.2021;

- 201099 грн 33 коп. заборгованості з оплати отриманих послуг з постачання електричної енергії у грудні 2021 року, 221 грн 21 коп. пені, 181 грн 82 коп. відсотків річних за договором постачання електричної енергії споживачу № 121 від 23.12.2021;

- 110123 грн 10 коп. заборгованості з оплати отриманих послуг з постачання електричної енергії у лютому 2022 року, 121 грн 13 коп. пені, 95 грн 56 коп. відсотків річних за договором постачання електричної енергії споживачу № 167 від 10.01.2022.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним виконано договірні зобов`язання у листопаді грудні 2021 року, лютому 2022 року на суму 424277 грн 63 коп. Відповідач порушив умови договору щодо своєчасної і повної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договорами про постачання електричної енергії споживачу, тому зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, пені, 3% річних.

1.3. Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву повідомив, що визнає вимоги позивача та не заперечує факт отримання послуг з постачання електричної енергії від ТОВ «Трейденерджи».

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2023 справу призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 07.03.2023 Господарський суд Сумської області позовну заяву залишив без руху; надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви: надання доказів (документів), що підтверджують повноважень адвоката Коломійцева Андрія Юрійовича, діяти від імені юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи», у порядку ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.

2.3. 08.03.2023 позивач подав клопотання (вх. № 187 від 08.03.2023), згідно якого надав докази усунення недоліків позовної заяви, а саме: ордер на представництво інтересів ТОВ «Трейденерджи».

2.4. Ухвалою від 10.03.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/213/23, призначив підготовче засідання на 12.04.2023, 11:00; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст.165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.

2.5. 11.04.2023 позивач подав до суду заяву (вх. № 296 від 11.04.2023), згідно якої підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд провести судове засідання, призначене на 12.04.2023, без участі позивача.

2.6. Ухвалою від 12.04.2023 Господарський суд Сумської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням сторін на 10.05.2023, 11:45.

2.7. 27.04.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № 388/01-13 від 22.03.2023 (вх. № 2580 від 27.04.2023), яким повідомив, що визнає позов в повному обсязі та не заперечує факт отримання послуг з постачання електричної енергії від ТОВ «Трейденерджи».

2.8. У судове засідання 10.05.2023 представники учасників справи не з`явились.

2.9. Можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно ст. 197 Господарського процесуального кодексу України сторони не скористались.

2.10. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. Між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» та відповідачем Комунальним некомерційним підприємством «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради укладено договори про постачання електричної енергії споживачу: № 35 від 21.10.2021, № 121 від 23.12.2021, № 167 від 10.01.2022, шляхом підписання заяв-приєднання до договору.

3.2. Підписання заяв-приєднання відповідачем підтверджує факт його приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу.

3.3. Умови договору розроблені з урахуванням вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договорів).

3.4. Пунктом 3.1 договорів визначено, що початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком № 1 до договору.

Заявою-приєднання до договору № 35 визначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії 01.11.2021.

Заявою-приєднання до договору № 121 визначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії 01.12.2021.

Заявою-приєднання до договору № 167 визначено, серед іншого, що початок постачання електричної енергії 01.01.2022.

Вказаними заявами-приєднання визначено, що оператором системи, з яким споживач уклав договір розподілу (передачі) електричної енергії є ПАТ «Сумиобленерго».

3.5. Згідно з п. 2.1 договорів, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

3.6. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ТОВ «Трейденерджи» належним чином виконувало умови договорів та здійснювало постачання електричної енергії відповідачу, що підтверджується актами приймання-передачі, рахунками на оплату, які відправлені на адресу відповідача та отримані останнім, про що свідчать копії поштових накладних, описів вкладення у цінний лист та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

3.7. Згідно наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем було фактично спожито електричну енергію, поставлену ТОВ «Трейденерджи»:

- в листопаді 2021 року в об`ємі 22232 кВт*год. на суму 113055 грн 20 коп. (акт приймання-передачі електричної енергії № 178 від 30.11.2021, рахунок на оплату № 168),

- в грудні 2021 року в об`ємі 36630,11 кВт*год. на суму 201099 грн 33 коп. (акт приймання-передачі електричної енергії № 259 від 31.12.2021, рахунок на оплату № 244),

- в лютому 2022 року в об`ємі 20625 кВт*год. на суму 110123 грн 10 коп. (акт приймання-передачі електричної енергії № 204, рахунок на оплату № 173).

3.8. Відповідно до пп. 2 п. 7.2. договорів, постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором. Згідно п. 4.13 Правил для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (п. 4.14 Правил).

Споживач, в свою чергу, згідно з пп. 1 п. 6.2. договорів, зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

3.9. Відповідно до п. 5.1 договорів, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

3.10. Відповідно до п. 5.7 договорів, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

3.11. Комерційними пропозиціями визначено, що оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена по факту; термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати до 10 числа наступного місяця за звітним, та строк оплати 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання його споживачем.

3.12. Суд установив, що, відповідачу за спожиту електричну енергію було нараховано в листопаді 2021 року 113055 грн 20 коп., в грудні 2021 року 201099 грн 33 коп., в лютому 2022 110123 грн 10 коп.

Рахунки на оплату спожитої електричної енергії отримані відповідачем 06.02.2023.

Таким чином, строк сплати отриманих послуг сплив 13.02.2023.

3.13. Розділом 9 договорів сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальністю, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 договорів).

3.14. Згідно п. 9.2 договорів, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником в розмірі, погодженому сторонами в цьому договорі; відмови споживача надати представнику постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника.

3.15. В п. 6 комерційних пропозицій сторони визначили, що розмір пені за порушення строку оплати або штраф: в розмірі 0.01% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, у разі отриманого фінансування на цю мету.

4. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.

4.1. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

4.2. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

4.3. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

4.4. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

4.5. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.6. Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

4.7. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

4.8. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

4.9. Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

4.10. Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.11. З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а, відтак, договір є укладеним.

4.12. Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

4.13. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

4.14. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

4.15. За умовами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.16. Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Щодо суми основного боргу.

4.17. Суд установив, що позивачем обов`язок за договорами про постачання електричної енергії споживачу: № 35 від 21.10.2021, № 121 від 23.12.2021, № 167 від 10.01.2022 виконаний, а відповідачем не виконано розрахунки у повному обсязі та у строк, який передбачений умовами договорів.

4.18. Факт виконання позивачем умов договору на суму 424277 грн 63 коп. підтверджується актами приймання-передачі та рахунками на оплату, які отримані відповідачем 06.02.2023 без зауважень. Оплату відповідачем не проведено.

Разом з цим, відповідач у поданому відзиві визнає вимоги позивача та не заперечує факт отримання послуг з постачання електричної енергії від ТОВ «Трейденерджи».

4.19. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором та підтвердження наявності заборгованості відповідача, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 424277 грн 63 коп. основного боргу.

Щодо суми пені.

4.20. Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

4.21. У відповідності до частини другої статті 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

4.22. Згідно з приписами статей 216-218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

4.23. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

4.24. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

4.25. За змістом ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.26. Частиною 4 статті 231 Цивільного кодексу України визначено, що розмір штрафних санкцій встановлюється законом. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договорі розмірі.

4.27. Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

4.28. Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

4.29. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватись принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

4.30. Пунктом 9.1 договорів визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

4.31. Пунктом 6 комерційних пропозицій сторони визначили, що розмір пені за порушення строку оплати або штраф: в розмірі 0.01% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, у разі отриманого фінансування на цю мету.

4.32. Суд установив, що позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 466 грн 70 коп.

4.33. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у договорах, перевіривши розрахунок нарахованої позивачем суми пені, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 466 грн 70 коп. пені є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо суми 3 % річних.

4.34. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.35. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нараховані 383 грн 59 коп. 3% річних (102 грн 21 коп. за договором № 35 від 21.10.2021, 181 грн 82 коп. за договором № 121 від 23.12.2021, 99 грн 56 коп. за договором № 167 від 10.01.2022).

4.36. Разом з цим, у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних на загальну суму 379 грн 59 коп. (102 грн 21 коп. за договором № 35 від 21.10.2021, 181 грн 82 коп. за договором № 121 від 23.12.2021, 95 грн 56 коп. за договором № 167 від 10.01.2022).

4.37. Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд при ухваленні рішення не може виходити в рішенні за межі позовних вимог.

4.38. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договорами про постачання електричної енергії споживачу та підтвердження наявності заборгованості відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 379 грн 59 коп. 3% річних є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

5. Розподіл судових витрат між сторонам.

5.1. Згідно із ч. 1ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

5.2. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

5.3. Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву повідомив, що визнає вимоги позивача та не заперечує факт отримання послуг з постачання електричної енергії від ТОВ «Трейденерджи».

5.4. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 3188 грн 43 коп. (50 відсотків судового збору), сплачений платіжним дорученням № 1083 від 01.03.2023, підлягає поверненню ТОВ «Трейденерджи» з державного бюджету.

5.5. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 3188 грн 43 коп. (50 відсотків судового збору) покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 130, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Інститутська, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» (61001, м. Харків, пр. Гагаріна,буд. 24Д, ) 424277 грн 63 коп. боргу, 466 грн 70 коп. пені, 379 грн 59 коп. 3% річних, 3188 грн 43 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Трейденерджи» (61001, м. Харків, пр. Гагаріна,буд. 24Д, ) з державного бюджету України (рахунок UA3018540, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат)) судовий збір в сумі 3188 грн 43 коп., сплачений платіжним дорученням № 1083 від 01.03.2023.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 25.05.2023 (Згідно наказу № 14-г від 19.05.2023 «Про підготовку голови суду», суддя Жерьобкіна Є.А. була увільнена від основної роботи з 22.05.2023 до 24.05.2023).

Суддя Є.А. Жерьобкіна