ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1558/23

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали

за позовом Політичної партії «Гарант», Київська обл., с. Новосілки

до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації, м. Москва

про стягнення майнової та моральної шкоди завданої агресією проти України

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Політичної партії «Гарант» б/н б/д (вх. №1347/23 від 23.05.2023) до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення майнової та моральної шкоди завданої агресією проти України у сумі 435 трильйонів грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у лютому 2014 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України, внаслідок якої була анексована територія Автономної Республіки Крим, частково окуповані території Донецької та Луганської областей України. Збройна агресія російської федерації проти України заподіяла як матеріальну, так і моральну шкоду громадянам України, у зв`язку з чим у неї виник обов`язок відшкодування завданої шкоди громадянам України.

Розглянувши подану позовну заяву, суд дійшов висновку про повернення її без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 53 ГПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб.

Судом встановлено, що Політична партія «Гарант» звертається до господарського суду в інтересах українського народу.

Стаття 15 Конституції України визначає, що суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Цензура заборонена. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Частина 1 статті 36 Конституції України передбачає, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Окремо суд наголошує, що організаційно-правові засади діяльності політичних партій в Україні визначаються Законом України «Про політичні партії в Україні» (далі - Закон №2365-ІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2365-III право громадян на свободу об`єднання у політичні партії для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів визначається і гарантується Конституцією України. Встановлення обмежень цього права допускається відповідно до Конституції України в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей, а також в інших випадках, передбачених Конституцією України.

За змістом статті 2 Закону №2365-ІІІ політична партія - це зареєстроване, згідно з законом, добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Партія - це спільнота громадян-однодумців, прихильників певної загальнонаціональної програми (стаття 2 Закону України «Про політичні партії в Україні»), вчинки і публічні висловлювання яких і дають розуміння, в чому полягає діяльність утвореної ними політичної партії й на які реальні цілі вона спрямована.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про політичні партії», членом політичної партії може бути лише громадянин України, який відповідно до Конституції України має право голосу на виборах. Громадянин України може перебувати одночасно лише в одній політичній партії.

Політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку (частина 1 статті 3 Закону №2365-ІІІ).

Зокрема, згідно Статуту Політичної партії «Гарант», затвердженого установчим з`їздом Політичної партії «Гарант» (протокол № 1 від 30.12.2016 року), метою діяльності партії є сприяння вираженню політичної волі громадян, участь у виборах та інших політичних заходів.

Згідно ч. 5 ст. 162 ГПК України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

В свою чергу, звертаючись з даним позовом до російської федерації від імені Політичної партії «Гарант» та зазначаючи про порушення прав позивача на природні ресурси з посиланням на ст. 13 Конституції України та ст. 324 Цивільного кодексу України, якими визначається право власності українського народу на землю, її надра, атмосферне повітря, водні та природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони як об`єкти права власності, Політичною партією «Гарант», в порушення вимог ч. 5 ст. 162 ГПК України, не надано (в розумінні ст. 53 ГПК України) доказів на підтвердження наявності підстав у позивача, як політичної партії, для звернення до суду з даним майновим позовом про стягнення збитків з російської федерації саме в інтересах українського народу.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином, у Політичної партії «Гарант» відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом в інтересах народу України.

Керуючись ст.ст. 53, 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Політичної партії «Гарант» б/н б/д (вх. №1347/23 від 23.05.2023) до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої агресією проти України у сумі 435 трильйонів грн. вважати неподаною та повернути без розгляду.

2. Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.5 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць