ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1064/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (місцезнаходження: 61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 7; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ігуана Ресурс" (місцезнаходження: 61066, місто Харків, вулиця Велозаводська, будинок 3; )
про стягнення 206 431,64 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ігуана Ресурс" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності міста Харкова загальною площею 0,8478 га по вул. Велозаводській у м. Харкові з кадастровим номером :12:004:0055 за період з 26.05.2020 по 07.12.2020 в розмірі 206 431,64 грн.

Також позивач просить суд покласти на ТОВ "Ігуана Ресурс" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 096,47 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03 квітня 2023 року позовну заяву Харківської міської ради прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 922/1064/23; визнано справу малозначною та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ігуана Ресурс" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося; у встановлений статтею 251 ГПК України п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подало.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.04.2023 про відкриття провадження у справі № 922/1064/23 було направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за юридичною адресою ТОВ "Ігуана Ресурс", згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", згідно Довідки про причини повернення/досилання відділення поштового зв`язку Укрпошти від 10.04.2023.

У відповідності до частини шостої статті 120 Господарського процесуального кодексу України, суд намагався повідомити відповідача про розгляд даної справи телефонограмою. Проте за номером, який вказано у позовній заяві, телефонограма не була прийнята (номер не є дійсним). Відомостей щодо інших засобів зв`язку із ТОВ "Ігуана Ресурс" матеріали справи не містять.

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд даного позову, а відповідач, у відповідності до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України визнається таким, що був належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши справу № 922/1064/23 в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України; всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.01.2023 № 321274748 право власності на нежитлову будівлю літ. "П-1" загальною площею 860,1 кв.м по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові з 26 травня 2020 року зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ігуана Ресурс" на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 984, виданого 26.05.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійником Л.М.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 08.07.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :12:004:0055 загальною площею 0,8478 га по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові з 08 квітня 2020 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі. Форма власності: комунальна власність. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.

З наявного в матеріалах справи Акту обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, 3 від 20.02.2023 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Павловським Р.В. у порядку частини 2. статті 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки.

За результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :12:004:0055 загальною площею 0,8478 га по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові розташована нежитлова будівля літ. "П-1" право власності на яку зареєстровано за ТОВ "Ігуана Ресурс".

Земельна ділянка з кадастровим номером :12:004:0055 загальною площею 0,8478 га по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові використовується ТОВ "Ігуана Ресурс" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "П-1".

08 грудня 2020 року на підставі рішення 36 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 24.06.2020 № 2149/20 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" між Харківською міською радою та ТОВ "Ігуана Ресурс" укладено Договір оренди землі загальною площею 0,8478 га по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові строком до 01.07.2025. Відповідно до пункту 15 вищевказаного договору земельна ділянка надана в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "П-1" (виробничий цех).

Враховуючи вищенаведене, Харківська міська рада зазначає, що відповідач у період з моменту набуття права власності - з 26.05.2020 по дату укладання договору оренди землі - 07.12.2020 використовував земельну ділянку з кадастровим номером :12:004:0055 без достатніх правових підстав: виникнення права власності /користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України, а також не сплачував за користування плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого ТОВ "Ігуана Ресурс" зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства здійснено на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 8478 кв.м по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові за № 106 від 12.01.2021. Базова вартість 1 м.кв землі в м. Харкові складала 639,78 грн.

Розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ТОВ "Ігуана Ресурс" за період з 26.05.2020 по 07.12.2020 становив 36 567,89 грн. (з урахуванням нормативної грошової оцінки - 10 970 366 гривень). Отже, за період 6 місяців 13 днів розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 234 742,26 грн. Водночас згідно із листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 16.02.2023 № 2157/5/20-40-04-02-12 ТОВ "Ігуана Ресурс" у період з 01.05.2020 по 31.12.2020 сплачено 28 310,62 грн. Відповідно, розмір безпідставно збережених відповідачем коштів в сумі 206 431,64 грн. розраховано позивачем як різницю між розміром плати за землю, яка повинна була надійти до місцевого бюджету та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно статті 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

В силу статей 122, 123 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Суд звертає увагу на те, що відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки (а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку), при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є саме орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Згідно статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вказаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Суд зазначає, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Так, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Як вже було встановлено судом, відповідач з 26 травня 2020 року є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. "П-1" загальною площею 860,1 кв.м по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові. Однак, Договір оренди землі загальною площею 0,8478 га по вул. Велозаводській, 3 у м. Харкові між Харківською міською радою та ТОВ "Ігуана Ресурс" було укладено 08.12.2020. Відповідно, у період з моменту набуття права власності - з 26.05.2020 по дату укладання договору оренди землі - 07.12.2020 використовував земельну ділянку з кадастровим номером :12:004:0055 без достатніх правових підстав (належного оформлення права користування).

Згідно глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 25.02.2020 у справі № 922/748/19, від 17.04.2020 у справі № 922/2413/19 та інш.

Враховуючи наведене, господарський суд звертає увагу на те, що сам факт несплати ТОВ "Ігуана Ресурс" за 6 місяців користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі свідчить про втрату Харківською міською радою майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач. Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Крім того, для стягнення безпідставно збережених коштів за статтею 1212 Цивільного кодексу України, встановленню підлягає факт існування земельної ділянки як об`єкту цивільних прав.

За приписами статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі, а земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

У даному випадку спірні правовідносини виникли із приводу фактичного користування ТОВ "Ігуана Ресурс" сформованою та внесеною (зареєстрованою) 08 квітня 2020 року до Державного земельного кадастру земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :12:004:0055 за відсутності для того достатніх правових підстав за рахунок позивача, якому належать ці землі відповідно до закону.

Щодо розміру позовних вимог, то Верховний Суд неодноразово зазначав, що основою для її визначення для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель. Відповідно до частини другої статті 20 і частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Положення Податкового кодексу України і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.

З наявного в матеріалах справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 106 від 12.01.2021, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 8478 кв.м складає 10 970 366 грн.

При здійсненні розрахунків розміру безпідставно збережених коштів позивачем враховано також Рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19, яким затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018, яка вводиться в дію з 01.01.2020. Відповідно до рішення Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19 базова вартість одного квадратного метра земель міста Харкова станом на 01 січня 2018 року становить 639,78 грн. і підлягає в подальшому індексації у порядку, встановленому законодавством України.

Крім того, Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 року за № 1647/29777 (далі - Порядок), який застосовується з 01 січня 2017 року. Відповідно до цього Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1 Порядку). Для земель промисловості (підрозділ "Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення"): підрозділ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості встановлено коефіцієнт "1,2", що враховано у розрахунку позивача.

Положенням "Про порядок визначення розміру орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові", затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 41/08 (із змінами та доповненнями) (далі - Положення), зазначено землі, для яких встановлено особливий режим розрахунку орендної плати за видами їх цільового використання. Відповідно до пункту 2.5 Положення, в редакції до 31.12.2021 Для земель промисловості (окрім тютюнової та лікеро-горілчаної) встановлено особливий режим розрахунку орендної плати, що полягає у застосуванні ставки річної орендної плати при здійсненні розрахунку у розмірі - 4% від нормативної грошової оцінки.

Додатком до Положення № 41/08 "Коефіцієнти умов використання земельної ділянки" (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м. площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт зі значенням 1.

Також у розрахунку позивача міститься інформація про зонування міста та арифметичні показники коефіцієнтів: Км2 - коефіцієнту, який характеризує зональні фактори місцеположення земельної ділянки в межах міста, який становив 1,59 та КмЗ - сукупного коефіцієнту, який характеризує локальні фактори місцеположення земельної ділянки за територіально-планувальними, інженерно-геологічними, історико-культурними, природно-ландшафтними, санітарно-гігієнічними умовами та рівнем облаштування території становив 1,06. Коефіцієнт індексації - 1.

За наведених обставин Господарський суд дійшов висновку, що сума, відображена Харківською міською радою у розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку площею 0,8478 га по вул. Велозаводській у м. Харкові, на якій знаходиться належне ТОВ "Ігуана Ресурс" на праві власності нерухоме майно, відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що Харківською міською радою надано до суду достатні та вичерпні докази, мотивовані нормами права, які підтверджують законність та обґрунтованість позовних вимог до відповідача. Крім того, відображена у розрахунку сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку площею 0,8478 га за період з 26.05.2020 по 07.12.2020 в розмірі 206 431,64 грн. відповідає вимогам законодавства, враховує фактично здійснену ТОВ "Ігуана Ресурс" оплату за користування земельною ділянкою (в сумі 28 310,62 грн.) і є арифметично правильною.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Харківської міської ради та стягнення з ТОВ "Ігуана Ресурс" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в період з 26.05.2020 по 07.12.2020 за земельну ділянку з кадастровим номером :12:004:0055 в розмірі 206 431,64 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір в розмірі 3 096,47 грн. також покладається на ТОВ "Ігуана Ресурс" та підлягає стягненню на користь Харківської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Харківської міської ради задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ігуана Ресурс" (місцезнаходження: 61066, місто Харків, вулиця Велозаводська, будинок 3; ) на користь Харківської міської ради (місцезнаходження: 61003, місто Харків, майдан Конституції, 7; ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку загальною площею 0,8478 га по вул. Велозаводській у м. Харкові (з кадастровим номером :12:004:0055) в розмірі 206 431,64 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 096,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "26" травня 2023 р.

Суддя В.В. Рильова