ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про арешт морського судна

"25" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2185/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглядаючи заяву про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. №ГССО 4-32/23 від 23.05.2023р.), подану Telia Aqua Marine Limited ( John Kennedy, Iris House, Floor,3 3106, Cyprus, реєстраційний номер у реєстрі Кіпру: НЕ 26105) про вжиття заходів забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Unicorn Trade LTD (Turgut Ozal Bulvari 36/13, Yenisehir Mah, Tem Yanyol Sok, 34779 Istanbul, Turkey)

Заява Telia Aqua Marine Limited про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. №ГССО 4-32/23 від 23.05.2023р.) розглядається судом відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Встановив: 23.05.2023р. Компанія «Telia Aqua Marine Limited» звернулась до господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до Unicorn Trade LTD, в якій заявник просив суд: накласти арешт на судно UNI TRADER (ІМО 9175169), зареєстрованим власником якого є компанія «Unicorn Trade LTD.», та яке знаходиться в акваторії морського порту Ізмаїл Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (вулиця Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, 68601, Україна), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Ізмаїл Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України вулиця Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, 68601, Україна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2023р. (час закінчення автоматизованого розподілу 16:46:23), заяву вх. №ГСОО 4-32/23 передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

В обґрунтування поданої заяви, заявником було зазначено суду, що морська вимога ґрунтується на факту виникнення збитків, завданими компанії «Telia Aqua Marine Limited» в результаті аварійної морської події, яка сталась 22.08.2021р. у акваторії м. Василіко, Кіпр, 22 серпня 2021 року та сума морської вимоги, що є збитками, завданими діями боржника, складається із 411190,00 євро матеріальні збитки, яких завдав боржник заявнику в результаті аварійної морської події.

За посиланням заявника, загальна сума морської вимоги складає 411190,00 євро, яка підтверджується розрахунком втраченої риби та неотриманого прибутку. Також, сума морської вимоги підтверджується судовим рішенням Верховного Суду Кіпру Адміралтейської юрисдикції від 22.02.2023р. за позовом Telia (Vasiliko) Limited щодо судна «UNI TRADER» проти до Unicorn Trade LTD, яке ходить під прапором Панами та на день винесення судового рішення стояло на якорі у Василіко.

Заявником зазначалось, що Верховний Суд Кіпру дійшов висновку, що судно Unicorn Trade LTD. несе відповідальність за спричинення аварії, аварія сталася через те, що судно відхилилось від курсу. Це не був випадок, коли судно Unicorn Trade LTD. не несло відповідальності, а аварія сталась через дії чи бездіяльність третіх сторін. Навіть з боку Рибної ферми не було виявлено будь-якої недбалості чи порушення обов`язків, які могли б бути пов`язані зі спричиненням спірної аварії. Відповідальність несе виключно судно Unicorn Trade LTD.

Як вказує заявник, відповідно до рішення заявлені збитки охоплюють два розділи, витрати на фактичну заміну двох рибник садків (94343,00 євро) та втрату доходу/заробітку через втрату більшої кількості риби, яка в них була (411338,00 євро). За посиланням заявника, судове рішення підтверджує обсяг збитків через втрату більшої кількості риби у розмірі 411338,00 євро, право власності заявника на майно, що було пошкоджено та страчено, а також право відшкодування збитків внаслідок пошкодження та втрати майна.

Заявник вказує, що судова справа була ініційована не заявником, а компанією Telia (Vasiliko) Limited, яка була фактичним власником двох рибних садків, суд встановив, що втрати доходу/заробітку через втрату більшої кількості риби, яка в них була не може стягуватись компанією компанією Telia (Vasiliko) Limited, а має стягуватись заявником, заявник та Telia (Vasiliko) Limited є коремими юридичними особами у відповідності до законодавства Кіпру та мають різні права та обов`язки, що зумовлює наявність морської вимоги заявника.

Заявником зазначено, що 22.08.2021р. т/х UNI TRADER наближався до терміналу Василіко на північно-східному напрямку, у стані баласту для причалу та виконання операцій з завантаження вантажу. Перед точкою зустрічі лоцманів судно потрапило на рибогосподарський комплекс «Телія», внаслідок чого були пошкоджені рибогосподарські одиниці (садки), пов`язане з ним обладнання та в результаті судно нарешті кинуло бортовий якір і залишилося там.

При цьому, як зазначав заявник, бізнес модель роботи Telia Aqua Marine Limited полягає в тому, що компанія надає мальків риби та корм для вирощування риби на рибній фермі компанії Telia (Vasiliko) LTD, яка, в свою чергу, розводить та/або вирощує рибу власними засобами, і коли риба досягає товарного розміру, вона доставляється до Telia Aqua Marine Limited для продажу.

Telia Aqua Marine Limited, яка продавала рибу, яка була вирощена на рибному господарстві Telia (Vasiliko) LTD, зазнала втрат, оскільки вся риба, яка знаходилась на господарстві, була втрачена.

Внаслідок зазначеної аварійної морської події заявнику було завдано збитків, що виражається у втраті майна заявника, у свою чергу розмір втрат заявником оцінено у 411190,00 євро.

Станом на 23.05.2023р. грошові кошти на відшкодування збитків в результаті аварійної морської події не отримані заявником. Заявник направляв на адресу боржника лист від 15.03.2023р. з вимогами сплатити протягом 10 днів понесені заявником збитки, проте вказана вимога була проігнорована зі сторони боржника.

Згідно з інформацією, наявною у заявника, єдиним майном, належним боржнику, яке знаходиться на території України, є танкер UNI TRADER (ІМО 9175169).

За посиланням заявника, беручи до уваги, що наразі судно знаходиться в акваторії Ізмаїльського порту, проте здійснивши усі необхідні дії може вийти з акваторії порту, існує загроза того, що він не виконає рішення судового органу щодо компенсації збитків у разі, якщо його вимоги не будуть належним чином забезпечені на момент подачі відповідного позову.

Щодо судна, арешт якого для забезпечення морської вимоги просять вжити, зареєстроване під прапором держави Панама і належить на праві приватної власності - Unicorn Trade LTD. та вказане судно зіткнулось із рибогосподарським комплексом «Телія», внаслідок чого були пошкоджені рибогосподарські одиниці (садки), чим спричинило шкоду заявнику.

24.05.2023р. до суду від Unicorn Trade LTD надійшли заперечення, відповідно до яких було зазначено суду, що Telia Aqua Marine Limited є одноособовим власником/засновником Telia (Vasiliko) LTD.

Компанія Telia (Vasiliko) LTD звернулась до Верховного Суду Кіпру з позовом про відшкодування збитків та 23.08.2021р. в раках справи №7/2021 судом було видано наказ про арешт судна UNI TRADER (ІМО 9175169).

30.08.2021 року наказом Верховного Суду арешт було знято у зв`язку з наданням іншого виду забезпечення вимог компанії Telia (Vasiliko) LTD, а саме гарантійного листа компанії ELIAS MARINE CONSULTANTS LIMITED, який в подальшому був замінений на банківську гарантію Банку Кіпру (Bank of Cyprus) № 00193-02-0678621 на суму 510000 Євро.

22.02.2023 року Верховний Суд Кіпру прийняв рішення, яким визнав підтвердженими лише збитки у розмірі 87438,46 Євро за шкоду, нанесену конструкціям рибного господарства. Водночас, позов в частині відшкодування збитку від втрати риби був відхилений Верховним Судом Кіпру.

Не погодившись з вказаним рішенням компанія Telia (Vasiliko) LTD 04.04.2023 року подала апеляційну скаргу, яка, зокрема, обґрунтовується тим, що суд приймаючи рішення помилився, визнавши, що риба не належить компанії Telia (Vasiliko) LTD.

Вимоги, пов`язані з інцидентом від 22.08.2021 року щодо зіткнення судна з рибним господарством забезпечені у повному обсязі банківською гарантією Банку Кіпру (Bank of Cyprus) №00193-02-0678621 на суму 510000 Євро, наданою в рамках судового процесу у Верховному Суді Кіпру № 7/2021 де - компанія Telia (Vasiliko) LTD одноособовим власником якої є Заявник намагається, зокрема, стягнути збитки від втрати риби про які у своїй заяві також зазначає Заявник.

За цією ж самою морською вимогою на судно «UNI TRADER» (IMO 9175169) вже було накладено арешт згідно наказу Верховного Суду Кіпру від 23.08.2021 року, який в подальшому був знятий згідно наказу Верховного Суду Кіпру від 30.08.2021 року у зв`язку з заміною заходу забезпечення позову позивача з арешту судна на банківську гарантію Банку Кіпру (Bank of Cyprus) № 00193-02-0678621 на суму 510000 Євро, що не виключає можливість повторного накладення арешту на вказане судно згідно ч. 3 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року; Заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту судна «UNI TRADER» (IMO 9175169) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або його інтересів, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна від 23.05.2023р. вх. №4-32/20, подану Telia Aqua Marine Limited до Unicorn Trade LTD, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ГПК України, справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

Відповідно до 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За положеннями п.9 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. 2 ст . 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Отже, арешт морського судна є окремим видом забезпечення позову у вигляді накладення арешту, відмінність якого полягає у специфіці об`єкту такого накладення.

За змістом статей 365, 366 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Умовами ч. 3 ст. 139 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичної особи) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичної особи), що є відповідальною за морською вимогою, її місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання чи перебування (для фізичної особи), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна; найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Суд звертається до правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 13.01.2020 у справі №908/510/19, від 04.02.2020 у справі №918/104/18.

Отже, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України забезпечення судового процесу доказами покладено виключно на сторони у справі.

Порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (Конвенція) від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 3702-VI від 07.09.2011 та яка набула чинності для України 16.05.2012, а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден.

Так, Конвенцією визначено, що:

Морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше (п.п. Е п. 1 ст. 1);

Арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення (п. 2 ст. 1);

Судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портова або докова влада згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції (ст. 2);

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "р" або "q" пункту 1 статті 1 (п. 1 ст. 3);

Судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (п. 2 ст. 8);

Згідно зі ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України (КТМ), судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. При цьому, арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог під час перебування судна в морських портах України.

Відповідно до пункту 14 статті 42 КТМ, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна.

Частиною другою статті 43 КТМ визначено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

В заяві про забезпечення позову заявником зазначено, що судно «UNI TRADER» (ІМО 9175169) пришвартоване у морському порті Ізмаїл, який знаходиться за адресою вулиця Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, Україна.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, до заяви про арешт судна не надано.

Матеріали, подані заявником, не містять розпорядження (довідки) капітана Ізмаїльського морського порту, в підтвердження обставини перебування судна «UNI TRADER» саме в акваторії морського порту Ізмаїл, про що зазначається самим заявником.

З урахуванням наведеного та зазначеного у суду відсутні підставі для задоволення заяви про арешт судна для забезпечення морської вимоги (від 23.05.2023р. вх. № ГСОО 4-32/23) Telia Aqua Marine Limited до Unicorn Trade LTD у вигляді накладення арешту на судно UNI TRADER (ІМО 9175169), зареєстрованим власником якого є компанія «Unicorn Trade LTD.», та яке знаходиться в акваторії морського порту Ізмаїл Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (вулиця Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, 68601, Україна), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Ізмаїл Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України вулиця Портова, 7, Ізмаїл, Одеська область, 68601, Україна.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 234 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Telia Aqua Marine Limited про арешт судна для забезпечення морської вимоги (вх. №ГССО 4-32/23 від 23.05.2023р.) відмовити.

Ухвала набирає чинності 25.05.2023р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко