ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м.Дніпро Справа № 904/2275/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях: Іванченко Ірина Сергіївна, представник, виписка з ЄДР №008088876 від 12.05.2023;

від ПАТ "Київстар": Пшевлоцький Юрій Миколайович, адвокат, ордер серії ВС №1154726 від 10.01.2023

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство "Київстар" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 року (повний текст складено 22.12.2022 року, суддя Бажанова Ю.А.) у справі №904/2275/22

за позовом Приватного акціонерного товариство "Київстар", м. Київ

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Криворізький національний університет, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5187-ОД від 20.03.2013року,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київстар" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.03.2013 № 12/02-5187-ОД, в якому просить визнати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД, укладений між Приватним акціонерним товариством "Київстар" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, продовженим (поновленим) на тих самих умовах і на той же строк, а саме - по 19.01.2025 року, шляхом оформлення додаткового договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.03.2013 № 12/02-5187-ОД у редакції, викладеній в цій позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як орендодавець, не висловив своїх заперечень стосовно поновлення строку договору оренди, протягом встановленого законодавством строку, а позивач, як орендар продовжив користуватися орендованим майном та сплачувати орендну плату, що в свою чергу надало орендарю підстави розраховувати на можливість поновлення договору в силу закону, а саме ст. 764 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 у даній справі у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідач завчасно надіслав позивачу та балансоутримувачу листа № 11-02-08243 від 13.12.2018 із повідомленням про припинення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5187-ОД від 20.03.2013, тому спірний договір є таким, що припинився 20.02.2019 з підстав закінчення строку, на який його було укладено.

Не погодившись із вказаним рішенням, приватне акціонерне товариство "Київстар" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, постановити нове рішення, яким позов ПрАТ "Київстар" задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що для правильного вирішення спору щодо продовження договору оренди нерухомого майна в силу "мовчазної згоди" (тобто відповідно до ст.764 Цивільного кодексу України) слід належним чином встановити ключову обставину - чи висловлював орендодавець (не пізніше місяця після закінчення строку відповідного договору оренди) свої заперечення проти подальшого володіння та/або користування майном зі сторони орендаря.

Скаржник наголошує, що він не отримував від відповідача жодних повідомлень/попереджень/заперечень (щодо можливості продовження договору оренди після 19.02.2019) не пізніше ніж за 30 днів до дня завершення дії договору оренди та впродовж місяця після цієї дати, а в матеріалах справи немає належних, допустимих і вірогідних доказів на засвідчення таких обставин.

Отже, орендодавець не висловлював орендареві своїх заперечень проти продовження користування майном за договором оренди після спливу його строку -19.02.2019.

На думку скаржника договір оренди продовжено (поновлено) після 19.02.2019 на такий же період часу (строк) - на 5 років 11 місяців (тобто до 19.01.2025).

Вважає, що суд першої інстанції надав неналежну оцінку доказам по справі та ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідач зазначає, що позивачем як станом на 19.02.2019 так і на теперішній час у належний, визначений приписами Цивільного кодексу України спосіб не зроблено пропозицію щодо укладення додаткового договору на виконання умов п.10.3 договору. Таким чином, договір оренди припинив свою дію у строк, на який його було укладено - 20.03.2019.

Крім того, Регіональне відділення листом від 13.12.2018 №11-02-08243 "Щодо договору оренди від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД" звернулося до ПрАТ "Київстар" та балансоутримувача, в якому повідомило, що відповідно до п.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", з урахуванням приписів ст.80 Закону України "Про освіту", керуючись наказом Регіонального відділення від 24.04.2018 №66/02-Н, договір оренди державного майна від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД буде припинений з 20.02.2019.

Відповідач зазначає, що Регіональне відділення належним чином виконало свій обов`язок щодо доведення інформації про припинення дії договору до орендаря, надіславши йому повідомлення.

29.05.2023 у судове засідання суду апеляційної інстанції з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (в подальшому правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Київстар" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5187-ОД.

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме нерухоме майно - частина нежитлових приміщень коридору 2, 3, 4, 5 поверхів та частина приміщення надбудови з виходом на дах площею 32,28 м. кв, розміщене за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Костенка, 12, гуртожиток №2 5-ти поверхової (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі: ДВНЗ Криворізький національний університет (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 18.10.2012 і становить за належною оцінкою 25 282,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення оператора телекомунікацій, який надає послуги з доступу до Інтернету (п.1.2 договору).

Пунктами 2.1, 2.2 договору встановлено, що орендар набуває права строкового платного користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (далі - методика розрахунку) або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2013 року 845,26 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за березень 2013 року.

За змістом пункту 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п.3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за завітним у співвідношенні: 50% - до державного бюджету за місцем реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства, у розмірі 422,63 грн; 50% - балансоутримувачу у розмірі 422,63 грн.

Відповідно до п. 3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Пунктом 5.5 договору встановлено, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого надається орендарем орендодавцю у триденний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендаря.

У разі наміру продовжити строк дії договору оренди орендар зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копію договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.) (пункт 5.20 договору).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір укладено строком на один рік, що діє з 20 березня 2013 року по 19 березня 2014 року включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органами державного пожежного нагляду, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії, поданою відповідно до пункту 5.20, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

Умови цього договору зберігають силу протягом усього терміну цього договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань (пункт 10.2 договору).

Згідно з пунктом 10.3 договору зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємної згоди сторін і оформлюються додатковими угодами. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Чинність цього договору припиняється, серед іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України (пункт 10.9 договору).

Відповідно до пункту 10.11 договору у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані, в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено договором.

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (пункт 10.12 договору).

В подальшому дія договору неодноразово продовжувалась шляхом підписання сторонами додаткових угод.

Зокрема, додатковою угодою про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 21.03.2013 №12/02-5213-ОД від 24.04.2018 сторонами договору внесені зміни до договору оренди, в тому числі до пункту 10.1., який було викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 20.02.2018 по 19.02.2019 (включно)".

Встановлено, що об`єкт оренди було передано позивачу за актом приймання-передачі від 20.03.2013. Станом на час розгляду справи, він знаходиться у користуванні позивача, власнику не повертався.

Приватне акціонерне товариство "Київстар" зазначає, що після закінчення строку дії договору оренди 19.02.2019 продовжує користуватися орендованим майном, протягом місяця після закінчення строку дії договору не отримував заперечень наймодавця щодо його продовження, тому вважає, що договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

На підтвердження належного виконання умов договору Приватним акціонерним товариством "Київстар" надані докази страхування об`єкту оренди на користь балансоутримувача за договорами добровільного страхування майна в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Вусо", Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Альфа страхування", Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Євроінс Україна".

На підтвердження належного виконання умов договору позивачем надані докази сплати орендної плати за період 2019-2022 рік.

Крім того, позивачем надано копію листа Національного центру оперативного-технічного управління мережами телекомунікацій № 68/ВС/03-6 від 14.04.2022, в якому останній повідомляє, що відповідно до Закону України "Про електронні комунікації" постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг повинні забезпечити готовність до виконання своїх функцій в умовах надзвичайної ситуації, надзвичайного та воєнного стану. В умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану усі електронні комунікаційні мережі незалежно від форми власності використовуються для забезпечення потреб національної безпеки, оборони, охорони правопорядку.

Відповідно до розпорядження від 16.05.2022 №245 Національний центр оперативного-технічного управління мережами телекомунікацій зобов`язується забезпечити безперервну та безперебійну роботу обладнання, задіяного на мережах електронних комунікацій та не здійснює відключення та/або демонтаж технічних засобів та інших елементів мереж електронних комунікацій, в тому числі, розміщення на підставі договорів, укладених з особами, прямо або опосередковано, пов`язаними із державною - агресором.

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2018 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області видано наказ № 66/02-Н "Про припинення роботи по договорам оренди нерухомого майна державних закладів освіти", згідно з пунктом 1 якого відділу орендних відносин наказано припинити проведення роботи по заявам на укладення та продовження терміну дії договорів оренди державного майна закладів освіти з використанням не за освітнім призначенням. Виключення становлять заяви, за якими до видання цього наказу: отримано дозвіл уповноваженого органу на укладення або продовження терміну дії договору оренди; опубліковано оголошення конкурсу з вибору суб`єкта оціночної діяльності; проводиться незалежна оцінка; затверджено висновок суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта оренди.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулося до Приватного акціонерного товариства "Київстар" (орендаря) та Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" (балансоутримувача) із листом №11-02-08243 від 13.12.2018 "Щодо договору оренди від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД", в якому повідомило, що відповідно до пункту 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", з урахуванням приписів статті 80 Закону України № 2145-VІІІ від 05.09.2017 "Про освіту", керуючись наказом Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області від 24.04.2018 № 66/02-Н, договір оренди державного майна від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД буде припинений з 20.02.2019 та просило орендаря своєчасно повернути за актом приймання-передачі орендоване майно в належному стані балансоутримувачу.

Факт направлення 23.01.2019 позивачу листа №11-02-08243 від 13.12.2018 підтверджується наданими відповідачем копіями списку №2873 згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком від 23.01.2019.

Листом № 11-02-01776 від 15.03.2019 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди державного майна 20.03.2013 № 12/02-5187-ОД припинено з 20.02.2019 та просив відповідно до умов спірного договору повернути за актом приймання-передачі орендоване майно в належному стані балансоутримувачу з наданням одного примірника акта орендодавцю.

Наявний в матеріалах справи список згрупованих поштових відправлень №12 свідчить про те, що рекомендований лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 11-02-01695 від 13.03.2019 направлено позивачу 22.03.2019.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Київстар" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, продовженим (поновленим) на тих самих умовах і на той же строк, а саме - по 19.01.2025, шляхом оформлення додаткового договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.03.2013 року №12/02-5187-ОД у редакції викладеній у позовній заяві.

За приписами ч.ч.1,2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В даному випадку правовідносини сторін виникли з договору оренди державного нерухомого майна.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна", положеннями Цивільного та Господарського кодексів України щодо найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні положення закріплені в ст.283 Господарського кодексу України: за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір найму у відповідності до норми ст.763 Цивільного кодексу України укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ч.1 ст.284 Господарського кодексу України строк, на який укладається договір оренди, є істотною умовою договору оренди.

Частиною 2 ст.291 Господарського кодексу України унормовано, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом пункту 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону України від 03.10.2019 № 157-IX "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 01.07.2020. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 10.1 договору (в редакції додаткової угоди від 24.04.2018) строк його дії закінчується 19.02.2019, тобто до настання дати (01.07.2020), визначеної абзацом другим пункту 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону №157-ІХ, після якої продовження договорів оренди державного або комунального майна, укладених до набрання чинності цим Законом, повинно відбуватися в порядку, визначеному Законом №157-ІХ.

Приймаючи до уваги, що строк дії договору оренди від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД закінчувався в період до 01.02.2020, місцевий господарський суд правомірно зазначив, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 03.10.2019 року №157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" спірний договір оренди повинен продовжуватись відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-ХП.

Приписами ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-ХІІ встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже необхідною умовою для продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, є відсутність заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Відтак, у разі наміру відповідача припинити договір оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, він на виконання вимог, визначених ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" повинен протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору зробити про це відповідну заяву.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях в якості доказу звернення до Приватного акціонерного товариства "Київстар" з листом №11-02-08243 від 13.12.2018 "Щодо договору оренди від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД" надало копію фіскального чеку № від 23.01.2019, список №4 листів рекомендованих та список №2873 згрупованих поштових відправлень, в пункті 22 якого значиться відправлення Приватному акціонерному товариству "Київстар" на адресу: 03113, м. Київ, вул.Дегтярівська, 53 листа за №11-02-08243.

Під час розгляду апеляційної скарги позивач заперечував щодо отримання вказаних листів, зазначав на неналежне дослідження даного питання судом першої інстанції.

Колегія суддів враховує, що за змістом пунктів 66 - 68 Правил надання послуг поштового зв`язку в разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії (згрупованих за способом пересилання), що включаються до одного списку, та кількість таких списків визначаються оператором поштового зв`язку. Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності). Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (пункт 2 цих Правил).

Отже фіскальний чек від 23.01.2019 та список №2873 згрупованих поштових відправлень є належним та допустимим доказом направлення на адресу позивача листа №11-02-08243 від 13.12.2018 "Щодо договору оренди від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД".

Доказів на підтвердження того, що отримана позивачем поштова кореспонденція, яка направлена відповідачем 23.01.2019 є іншою (наприклад відсутній лист №11-02-08243), позивач не надав.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди передбачені у ст. 764 Цивільного кодексу України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абз. 3 ч.3 ст. 202 Цивільного кодексу України (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19).

Загальний порядок укладання, зміни та розірвання господарських договорів, які вчиняються в письмовій формі, пов`язує момент реалізації учасником правовідносин власного волевиявлення на виникнення, зміну чи припинення правовідносин зі здійсненням ним такого волевиявлення в належний спосіб.

Пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори.

Правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у ст. 764 Цивільного кодексу України, спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу (подібна правова позиція викладена Верховним Судом у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2020 у справі №921/163/19).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не встановлює форму заяви про припинення договору оренди. Така вимога може бути викладена однією із сторін у листі, телеграмі, факсограмі тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вимога обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та її направлення у межах строку, встановленого законом.

Отже, сторони не обмежені в праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення договору, так і в будь-який час протягом всього строку дії такого договору (аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2019 у справах № 906/742/18, № 906/743/18, № 906/746/18, від 16.07.2019 у справі № 906/744/18, від 13.08.2019 у справі № 906/740/18).

У спірних правовідносинах відповідач належним чином виконав свій обов`язок щодо доведення про припинення дії договору до орендаря, шляхом надіслання листа №11-02-08243 від 13.12.2018 "Щодо договору оренди від 20.03.2013 №12/02-5187-ОД".

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що спірний договір є таким, що припинився 20.02.2019 з підстав закінчення строку, на який його було укладено, господарський суд дійшов вмотивованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-5187-ОД від 20.03.2013, продовженим на тих самих умовах і на той же строк, а саме по 19.01.2025 року, шляхом оформлення додаткового договору оренди нерухомого майна.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи скаржника стосовно необхідності встановлення обставини щодо висловлення орендодавцем (не пізніше місяця після закінчення строку відповідного договору оренди) своїх заперечення проти подальшого володіння та/або користування майном зі сторони орендаря. Як вже зазначалося судом, сторони не обмежені в праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення договору, так і в будь-який час протягом всього строку дії такого договору.

Посилання скаржника щодо продовження (поновлення) договору оренди після 19.02.2019 на такий же період часу (строк) - на 5 років 11 місяців (тобто до 19.01.2025), спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами та зводяться до невірного тлумачення позивачем норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає необхідним також звернути увагу на наступне:

Умовами п. 5.5 договору сторони погодили, що у разі закінчення строку дії договору орендар має повернути орендоване майно за актом приймання-передачі. У разі наміру продовжити строк дії договору оренди орендар зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копію договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.) (п.5.20 договору).

Позивач, ухилившись від виконання вказаних умов договору, зайняв іншу правову позицію доведення у судовому порядку наявності обставин для продовження договору з підстав відсутності заперечень орендодавця протягом місячного строку з дня закінчення строку дії договору.

З огляду на викладене колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що відповідач своїми діями прийманням орендних платежів від позивача, відсутністю будь-яких заперечень щодо продовження орендарем користуванням орендованим майном, підтвердив намір продовжити орендні правовідносини між сторонами.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно.

Також колегія суддів звертає увагу, що дії позивача нелогічні по відношенню до раніше вираженої ним позиції неодноразового укладення додаткових угод до спірного договору. В даному випадку позивач намагається продовжити дію договору в судовому порядку при наявності ніби-то тих же обставин, що склалися між сторонами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 у справі №904/2275/22 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на позивача.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 01.06.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков