ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 Справа № 914/1294/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія Укрексперт», м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури», м.Львів,

про: стягнення заборгованості 1 175 834,59 грн.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури», м.Львів,

до відповідача-1 за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт», м.Київ,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор», м.Львів,

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами Акрополь», м.Львів,

до відповідача-4: Фізичної особи-підприємця Стецик Марти Богданівни, м.Київ,

до відповідача-5: Фізичної особи-підприємця Янівської Галини Ярославівни, с.Банюнин, Кам`янка-Бузький район,

про: визнання недійсними договорів в межах справи №914/1294/22, а саме:

- визнати недійсними пункт 1.3. договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АДМІНІСТРАТОР» () та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (код ЄРПОУ 36312854), а також у зв`язку з цим пункт 3 Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018, 31.12.2019 та 31.12.2020, підписаних вказаними юридичними особами.

- визнати недійсними Договір про надання інформаційно-консультативних послуг, укладеного 23.10.2017 між ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ» () між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними юридичними особами.

- визнати недійними Договір про надання консультативних послуг, укладеного 19.01.2019 між ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ СТЕЦИК МАРТОЮ БОГДАНІВНОЮ (ІПН НОМЕР_1 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними особами.

- визнати недійсними Договір про надання юридичних послуг, укладеного 10.10.2019 між ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ ЯНІВСЬКОЮ ГАЛИНОЮ ЯРОСЛАВІВНОЮ (ІПН НОМЕР_2 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними особами.

- визнати недійними Договори на проведення оцінки нерухомого майна № 09/17-НЖ від 01.11.2017, № 10/17-НЖ від 15.11.2017, № 11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, №11/19-нж від 05.11.2019, №12/19-нж від 10.12.2019, укладених між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАЦІОНАЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРЕКСПЕРТ» () та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акти приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 20.11.2017, 14.10.2018, 14.11.2018, 14.12.2018, 11.10.2019, 10.11.2019, 14.12.2019 підписані вказаними юридичними особами.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Г.Гелеш

Представники сторін:

Від позивача: Янівська Г.Я.-представник.

Від відповідача: Сеньків А.Г.-представник.

За зустрічним позовом:

Від позивача: Сеньків А.Г.-представник.

Від відповідача-1: Янівська Г.Я.-представник.

Від відповідача-2: Янівська Г.Я.-представник.

Від відповідача-3: Янівська Г.Я.-представник.

Від відповідача-4: Янівська Г.Я.-представник.

Від відповідача-5: Янівська Г.Я.-представник.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія Укрексперт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» про стягнення заборгованості у розмірі 1175834,59 грн.

22.06.2022 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 26.07.2022.

22.07.2022 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява та заява про забезпечення доказів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» до відповідача-1(позивача за первісним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія Укрексперт», до відповідача-2 за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Адміністратор», до відповідача-3 за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами Акрополь», до відповідача-4 за зустрічним позовом - Фізичної особи-підприємця Стецик Марти Богданівни та до відповідача-5 за зустрічним позовом - Фізичної особи-підприємця Янівської Галини Ярославівни про визнання недійсним договорів в межах справи 914/1294/22, а саме:

- недійсними пункт 1.3. договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АДМІНІСТРАТОР» () та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (код ЄРПОУ 36312854), а також у зв`язку з цим пункт 3 Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018, 31.12.2019 та 31.12.2020, підписаних вказаними юридичними особами.

- визнати недійсними Договір про надання інформаційно-консультативних послуг, укладеного 23.10.2017 між ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ» () між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними юридичними особами.

- визнати недійними ОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ СТЕЦИК МАРТОЮ БОГДАНІВНОЮ (ІПН 2Договір про надання консультативних послуг, укладеного 19.01.2019 між ФІЗИЧН955022363) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними особами.

- визнати недійсними Договір про надання юридичних послуг, укладеного 10.10.2019 між ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ ЯНІВСЬКОЮ ГАЛИНОЮ ЯРОСЛАВІВНОЮ (ІПН НОМЕР_2 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними особами.

- визнати недійними Договори на проведення оцінки нерухомого майна № 09/17-НЖ від 01.11.2017, № 10/17-НЖ від 15.11.2017, № 11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, №11/19-нж від 05.11.2019, №12/19-нж від 10.12.2019, укладених між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАЦІОНАЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРЕКСПЕРТ»( ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акти приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 20.11.2017, 14.10.2018, 14.11.2018, 14.12.2018, 11.10.2019, 10.11.2019, 14.12.2019 підписані вказаними юридичними особами.

Ухвалою суду від 26.07.2022 прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заяву цю зустрічну позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.07.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» про забезпечення доказів задоволено.

Ухвалою суду від 23.09.2022 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури».

Ухвалою суду від 22.11.2022 зупинено провадження в цій справі на час перегляду Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури" ухвали Господарського суду Львівської області від 23.09.2022р. у справі №914/1294/22.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 залишено без змін ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2022 у справі №914/914/1294/22, апеляційну скаргу ТОВ «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» - без задоволення.

Позивачем подано клопотання про поновлення провадження у справі.

22.12.2022 на адресу суду повернулися матеріали справи №914/1294/22.

Ухвалою суду від 26.12.2022 поновлено провадження в справі, судове засідання призначено на 31.01.2023.

31.01.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 07.03.2023. У судовому засіданні 07.03.2023 оголошувалася перерва до 21.03.2023. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Правова позиція позивача за первісним позовом.

У судове засідання 09.05.2023 представник позивача з`явився, первісні позовні вимоги підтримав. Первісні позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна компанія Укрексперт» набуло на підставі договорів про відступлення права вимоги право вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури" 613 000,00 грн. - сума основного боргу, 38914,51 - 3% річних,142736,40 - втрати від інфляції, 59176,32 - пеня.

Крім цього, між Товариством з обмеженою відповідальністю «НК Укрексперт» та ТЗОВ «ЛФСКС» укладено низку договорів на проведення оцінки нерухомого майна: №11/17-НЖ, №10/17-НЖ, №09/17-НЖ, №10/18-НЖ.11/18-НЖ, №12/18-НЖ, №10/19-нж,11/19-нж, №12/19-нж. Актами приймання-передачі від 20.11.2017, 14.10.2018, 14.11.2018, 14.12.2018, 11.10.2019,10.11.2019, 14.12.2019 року передано послуг на суму 216 000 грн., з яких відповідачем не було оплачено на суму 211 000,00 грн. Станом на 1 травня 2022 року, на суму заборгованості Відповідачу нараховано 18934,53 - 3% річних, 60015,10 - втрати від інфляції, 32057,73 - пені.

Попередній розрахунок судових витрат позивача за первісним позовом:

· 17637,52грн - сплачений судовий збір;

· 100000,00 грн -витрати на правову допомогу.

Правова позиція відповідача за первісним позовом («Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури»).

У судове засідання 09.05.2023 представник відповідача за первісним позовом з`явився, проти позову заперечив повністю, просив відмовити у його задоволенні повністю.

Правова позиція позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом, Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури").

Фабрика повністю заперечує проти первісних позовних вимог і зазначає таке.

Даний спір виник внаслідок конфлікту між ОСОБА_1 , що є засновником ТОВ «НК «Укрексперт» та ТОВ "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури" на підставі виконання Договору довірчого управління від 02.04.2008, а саме: рішення Національної спілки художників України від 07.04.2022 №5 про припинення Договору довірчого управління. Крім того, ОСОБА_1 є засновником та власником 50% ТОВ «Компанія управління проектами «Акрополь», ТОВ «Адміністратор». На думку позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 використовує перелічені вище компанії для стягнення неіснуючої заборгованості зі склофабрики.

Щодо договорів позички, то згідно з інформацією з копій договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018, ОГ.01.-2019; 01.01.2020, позичкодавцем є Товариство з обмеженою відповідальністю «АДМІНІСТРАТОР» () в особі директора ОСОБА_1 . Власниками даної компанії є ОСОБА_1 (50%), а також ТОВ «УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ», власником 50% якого знову ж таки є ОСОБА_1 .

Відповідно до умов Договір позички, позичкодавець ТОВ «АДМІНІСТРАТОР» передає користувачу ТЗОВ «ЛФСКС» у безоплатне користування будівлю павільйону, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Самчука, 26, загальною площею 483,50 кв. м. Але при цьому користувач зобов`язується компенсувати витрати по збереженню скульптур та робіт майстрів ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ СПІЛКИ ХУДОЖНИКІВ УКРАЇНИ () (надалі -ЛООНСХУ).

Замість розміщення скульптур та робіт майстрів ЛОО НСХУ, яка є структурним підрозділом НАЦІОНАЛЬНОЇ СПІЛКИ ХУДОЖНИКІВ УКРАЇНИ (код ЄДРПОУ 0015912) (надалі - НСХУ), яка в свою чергу є засновником ТЗОВ «ЛФСКС», що підтверджується статутом ТЗОВ «ЛФСКС», в об`єктах нерухомого майна ТЗОВ «ЛФСКС» за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, ОСОБА_1 через ТОВ «АДМІНІСТРАТОР» запропонував безкоштовно розмістити за адресою: м. Львів, вул. Самчука, 26, з метою передачі в оренду третім особам вільних приміщень об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться в управлінні ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ», та отримання у зв`язку з цим більшої винагороди.

Відповідно до п. 2 Р. IV Договору довірчого управління: «Винагорода довірчого управителя складає 25% суми прибутку від використання об`єкта управління або від приросту вартості об`єкта управління, але не менше 50% від обороту готівки (безготівкових коштів) у зв`язку з використанням об`єкта управління».

Згідно з п. 1.3. договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020: «Користувач зобов`язується компенсувати Позичкодавцю витрати по збереженню скульптур і робіт майстрів Львівської обласної організації Національної спілки художників України, що знаходиться в будівлі, котра передається у позичку. Сума таких витрат визначається в Акті, який підписується сторонами в момент закінчення дії даного договору та повернення позички».

Відповідно до п. З Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018, 31.12.2019 та 31.12.2020 Користувач компенсує Позичкодавцю вартість витрат по збереженню скульптур і робіт членів Львівської обласної організації Національної спілки художників України, що знаходиться в будівлі, що була предметом позички на загальну суму 96000 грн.

На думку Фабрики, ні вищезгадані договори позички, ані вищезгадані акти приймання- передачі не містять інформації щодо змісту нібито наданих Позичкодавцем послуг щодо зберігання. Не надано також до первісного позову підтверджень понесених Позичкодавцем витрат на зберігання скульптур і робіт членів ЛОО НСХУ.

Наявність в Договорах позички та в актах приймання-передачі вимог компенсації за збереження скульптур і робіт майстрів ЛОО НСХУ свідчить про дію ОСОБА_1 у своїх власних інтересах, в супереч інтересів ТЗОВ «ЛФСКС». Позивач за зустрічним позовом вважає п. 1.3. Договорів позички, укладених 01.01.2017,01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020, та п. 3. Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018, 31.12.2019 та 31.12.2020, недійсними. Та заперечує проти стягнення з ТЗОВ «ЛФСКС» будь-якої заборгованості на підставі вказаних договорів, в тому числі основного боргу в розмірі 371000,00 грн (триста сімдесят одна тисяча гривень 00 копійок), 3% річних в розмірі 23667,57 грн (двадцять три тисячі шістсот шістдесят сім гривень 57 копійок), витрат від інфляції в розмірі 85290,50 грн (вісімдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто гривень 50 копійок), пені в розмірі 38365,85 грн (тридцять вісім тисяч триста шістдесят п`ять гривень 85 копійок).

Щодо договору про надання інформаційно-консультаційних послуг, заперечення фабрики можна узагальнити до таких аргументів:

1 - надані інформаційно-консультаційні послуги не відповідають основному виду діяльності ТОВ «КУП Акрополь»;

2 - Акт здачі-прийняття наданих послуг від 31.12.2019 містить загальну інформацію про зміст послуг без деталізації виду послуг, що лише підтверджує той факт, що договір укладався без мети досягнення правових наслідків для клієнта, що є підставою для визнання його фіктивним;

3 - беручи до уваги доступ ОСОБА_1 до майна Фабрики на підставі договору довірчого управління, надання бухгалтерських послуг ТОВ «КУП Акрополь» та ТзОВ «ЛФСКС» одним і тим же бухгалтером, що підтверджується наказом №1 від 05.06.2018, позивач за зустрічним позовом вважає, що договір про надання інформаційно-консультаційних послуг від 23.10.2017 укладений також під впливом обману та не спрямований на реальне настання правових наслідків для клієнта, а тому є недійсним.

Щодо договору про надання консультативних послуг від 19.01.2019, укладеного між ТзОВ «ЛФСКС» та ФОП Стецик М.Б., то цей договір Фабрика теж вважає недійсним, оскільки він не спрямований на реальне настання правових наслідків з таких підстав:

· У п.2.3 договору від 19.01.2019 є посилання на Специфікацію для визначення конкретного обсягу послуг, але до позовної заяви не додано ніякої Специфікації, як і не долучено ніякої інформації ,що підтверджувала б наданих 140 годин наданих консультацій з питань комерційної діяльності на суму 98000,00 грн.

· договір про надання консультативних послуг від 19.01.2019 позивач за зустрічним позовом вважає укладеним під впливом обману та не спрямований на реальне настання правових наслідків для клієнта, а тому є недійсним.

Щодо договору про надання юридичних послуг від 10.10.2019, укладеного між ТзОВ «ЛФСКС» та ФОП Янівською Г.Я., то цей договір Фабрика теж вважає недійсним, оскільки він не спрямований на реальне настання правових наслідків з таких підстав:

§ вважає і договір про надання юридичних послуг, і акт здачі-прийняття наданих послуг оформлені формально, без детального зазначення документів, що були підготовлені чи виду юридичних послуг, що були надані. Тому позивач за зустрічним позовом вважає цей договір укладеним під впливом обману та не спрямованим на реальне настання правових наслідків для клієнта, а тому є недійсним.

Щодо договорів на проведення оцінки нерухомого майна №11/17-НЖ, №10/17-НЖ, №09/17-НЖ, №10/18-НЖ.11/18-НЖ, №12/18-НЖ, №10/19-нж,11/19-нж, №12/19-нж, укладених між Фабрикою та ТОВ «НК Укрексперт», то позивач за зустрічним позовом теж вважає їх укладеними формально та під впливом обману з таких міркувань:

- Нерухомим майном, оцінку якого згідно договорів на проведення оцінки нерухомого майна необхідно було провести, є нерухоме майно за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, яке було об`єктом управління згідно Договору довірчого управління, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. 02.04.2008 за Р. № 2126. Управителем, як вже зазначалося раніше, було ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ», директором та власником 50% якого знову ж таки є ОСОБА_1. Тобто, повноваження по управлінню нерухомим майном за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, належали ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ», в тому числі і в разі необхідності та доцільності - і його оцінка. Тобто замовляти оцінку, в разі необхідності, мало б ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ».

- В актах приймання-передачі виконаних робіт та надання послуг вказано, що були передані звіти, але позивач за первісним позовом не долучає їх як підтвердження наданих послуг.

Попередній розрахунок судових витрат позивача за зустрічним позовом:

- 12405,00 грн - сплачений судовий збір;

-30000,00 грн - витрати на правничу допомогу.

У відзиві на зустрічну позовну заяву (вх.№16768/22 від 09.08.2022, а.с.1-8, т.ІІ) ТОВ «НК Укрексперт» повністю заперечило проти позовних вимог за зустрічним позовом з таких міркувань:

1 - відсутнє доказове значення для розгляду даної справи договору довірчого управління від 02.04.2008. Тобто, факт укладення договору довірчого управління від 02.04.2008 жодним чином не означає, що довірчий управитель зобов`язаний безкоштовно надавати послуги консультування з питань комерційної діяльності та керування ТзОВ «ЛФСКС» тільки по тій причині, що є засновником останнього є Установник.

2 - відсутнє доказове значення для розгляду цієї справи факту пов`язаності між собою деяких відповідачів ( ТОУ «КУА Акрополь», ТОВ «Адміністратор» та ТОВ «НК Укрексперт» спільним кінцевим бенефіціаром (ОСОБА_1).

3- ТОВ «ЛФСКС» визнає факт наявності кредиторської заборгованості, що підтверджується підписаною директором фабрики ОСОБА_2 фінансової звітності за 2019, 2020 роки.

4 - просив застосувати позовну давність до таких заявлених позовних вимог за зустрічним позовом:

1) про визнання недійсними договорів позички від 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, укладених між ТзОВ «ЛФСКС» та ТзОВ «Адміністратор» та актів приймання- передачі до них

2) про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 23.10.2017 року, укладеного між ТзОВ «ЛФСКС» та ТзОВ «КУП Акрополь» та акту приймання-передачі до нього

3) про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 19.01.2019 року, укладеному між ТзОВ «ЛФСКС» та ФОП Стецик Мартою Богданівною

4) про визнання недійсними договорів на проведення оцінки нерухомого майна 11/17- НЖ, 10/17-НЖ, 09/17-НЖ, 10/18-НЖ, 11/18-НЖ, 12/18-НЖ, укладених між ТзОВ «ЛФСКС» та ТзОВ «НК Укрексперт» та актів приймання-передачі до них

5- щодо аргументів про укладення оскаржуваних договорів під впливом обману, зазначив таке.

5.1 - правовідносини з ТОВ «Адміністратор». Акт надання послуг від 31.12.2020 підписувався особисто ОСОБА_2 , тому не можна стверджувати, що йому не було нічого відомо про правовідносини з ТОВ «Адміністратор».

5.2 - правовідносини з ТОВ «КУП Акрополь». ТзОВ «КУП Акрополь» серед видів діяльності має КВЕД 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування», який включає надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки компаніям та іншим організаціям з питань керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, визначення напрямів розвитку. На виконання договору, що оспорюється, ТзОВ «КУП Акрополь» розроблено Дорожню карту по проекту реконструкції фабрики ЛФСКС Мучна, 32 та перенесення виробничої діяльності на Збиральна, 14 Фабрика пластичного мистецтва (покроковий план - додається). Розроблена ТОВ «КУП Акрополь» Дорожня карта (концепція розвитку), в свою чергу, як результат корпоративного стратегічного й оперативного планування, ґрунтувалась на даних низки досліджень (оцінка ризиків, конкуренції, економічної доцільності тощо), які були проведені на замовлення ТзОВ «ЛФСКС», проте не оплачені останнім. ТзОВ «Компанія управління проектами Акрополь» впродовж 2017-2019 років перевірялися і розглядалися різні варіанти доцільності запуску майбутнього виробництва на вул. Збиральна, 14, тому роботи було передано і акт виконаних робіт підписано в грудні 2019 року, тобто після того, як замовник - ТзОВ «ЛФСКС» переконався в придатності до практичного застосування отриманих результатів. Належність виконання послуг з боку ТзОВ «КУП Акрополь додатково підтверджується тим, що відображені в Дорожній карті стратегічний та оперативний плани перенесення виробничої діяльності на вул. Збиральна, 14 були представлені керівництвом ТзОВ «ЛФСКС» своєму засновнику та погоджені Національною спілкою художників України (протоколи №3 від 05.12.2017, №4 від 17.04.2018, №5 від 31.07.2018). З витягу з протоколу №3 від 05.12.2017 року (пункт 2 порядку денного) вбачається, що для майбутньої фабрики на Збиральній 14 було розроблено щонайменше 6 бізнес-моделей виробничих процесів майбутньої фабрики, розраховано бюджет запуску виробництва. З Протоколу №4 від 17.04.2018 вбачається, що Дорожньою картою було також запропоновано варіанти розподілу корпоративних прав в майбутньому підприємстві. Крім цього, результати роботи ТзОВ «КУП Акрополь» були прийняті правлінням Львівської обласної організації НСХУ (Протокол №3 від 14 червня 2018 року підписував також ОСОБА_2 ).

5.3 - правовідносини з ФОП Стецик М.Б. ФОП Стецик М.Б. серед видів діяльності має КВЕД 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування». 19.01.2019 року між ТзОВ «ЛФСКС» та ФОП Стецик М.Б. укладено договір на надання інформаційно-консультаційних послуг. На виконання цього договору ФОП Стецик М.Б. складалися проміжні звіти у вигляді презентацій, описів концепцій (тощо). Складанню акту виконаних робіт передував звіт про виконану роботу від 31 грудня 2019 року, копія якого збереглася в електронному вигляді у виконавця та надана суду.

5.4 - правовідносини з ФОП Янівською Г.Я. На підтвердження виконання пункту 1 договору про надання юридичних послуг, виконавець підготувала проекти протоколу та статуту, що стосуються створення ТОВ «Кераміка», проект договору купівлі-продажу корпоративних прав із ТзОВ «Західенергомонтаж», а також проекти протоколу, акту приймання-передачі та статуту щодо набуття ТОВ «ЛФСКС» корпоративних прав на ТОВ «Фабрика пластичного мистецтва». Зазначені документи було передано директору Микиті О.Т. 2 грудня 2019 року, з метою розгляду їх на засіданні Секретаріату НСХУ 3 грудня 2019 року. Крім цього, виконавцем було передано директору Товариства письмові пропозиції до змісту рішення Секретаріату від ТзОВ «ЛФСКС» із включенням з питань участі товариства у зазначених вище юридичних особах.

На підтвердження виконання пункту 2 договору, виконавцем було проведено наступну роботу. У вересні 2019 року у ТзОВ «ЛФСКС» виникло питання реєстрації будівель ЦМК по вул. Мучна, 32 окремо кожної будівлі, з метою відведення земельних ділянок та оформлення землекористування Товариством частинами. Вже тоді виконавець приступила до виконання роботи - підготувала проект відповідної заяви для отримання висновку БТІ, їй було видано довіреність на представництво інтересів позивача за зустрічним позовом з цього приводу. В результаті виконання роботи, було отримано висновок про можливість реєстрації будівель окремо.

Після укладення договору про надання юридичних послуг, готуючи комплекти документів на таку реєстрацію, виконавець виявила, що в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості, в яких вказана стара організаційно-правова форма підприємства. В зв`язку з цим, у жовтні 2019 року виконавцем від імені ТзОВ «ЛФСКС» було подано державному реєстратору комплект документів про перехід права власності від підприємства об`єднання громадян до ТОВ. По одному із об`єктів - скульптурна майстерня, реєстрація пройшла успішно, по інших - було виявлено обтяження речових прав, яке накладено попереднім власником - Національною спілкою художників України. Зазначене підтверджується документами.

На підтвердження виконання пункту 3 договору, з метою з`ясування причин накладення обтяження і можливих способів його зняття, 29.10.2019 року було проведено пошук судових справ в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а пізніше - фізичний пошук матеріалів судових справ в архівах документів НСХУ, що зберігалися в підвальних приміщеннях на Мучній 32, не зважаючи на те. що термін зберігання таких закінчився.

Паралельно велась робота по виготовленню загального плану земельної ділянки у масштабі 1:500. Роботи спочатку виконувалися ТОВ ГЗГ «Мірничий», потім - ТОВ «Геодезично-будівельний стандарт». Крім того, під час підписання актів надання послуг керівник фабрики не вимагав від виконавця якихось інших деталізованих звітів.

5.5 - правовідносини з ТОВ «НУ Укрексперт». ТзОВ «НК Укрексперт» є суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Сертифіката від 5 квітня 2019 року № 277/19. На момент надання послуг замовнику у трудових відносинах з компанією перебувала Романчук Ольга Богданівна, експерт-оцінювач у м. Львові, котрій належить кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 22 грудня 2012 року №8658 і котра безпосередньо проводила оцінку майна ТзОВ «ЛФСКС». Підписуючи акти виконаних робіт, керівник ТзОВ «ЛФСКС» підтвердив факт передачі йому виконавцем відповідних звітів та відсутність будь-яких претензій з приводу наданих послуг, відтак долучати примірники таких звітів до первісного позову не було необхідності, що відповідає умовам пункту 4 оспорюваних договорів. Укрексперт не зберігає у себе копії наданих звітів, які були передані замовнику по акту.

Підсумовуючи наведені аргументи, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю.

У відповіді на відзив на зустрічний позов (вх.№19240/22 від 16.09.2022, а.с.167-111, т.ІІ) представник Фабрики зазначив таке. Жоден із договорів позички від 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 не передбачає відповідальності у вигляді сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому, застосування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за договорами позички є безпідставним.

Щодо реальності понесених витрат на зберігання творів мистецтва, то такі документально підтверджені позивачем, на думку Фабрики, не більше ніж на 13770 грн (17 місяців*450 грн + 12 місяців *510грн).

Як убачається з тексту договорів позички, такі не містять строку виконання користувачем грошового зобов`язання, тому в даному випадку підлягає до застосування ст.530 ЦК України. Водночас, у матеріалах справи відсутні докази звернення позичкодавця до користувача з вимогою погасити боргу у 7-денний строк, З огляду на це, вимога про стягнення боргу є передчасна, вимога про стягнення 3% річних та інфляційних витрат - безпідставні, бо прострочення виконання грошового зобов`язання відсутнє.

Надані акти приймання-передачі до договорів позички є неналежної форми, тому доказом господарської операції не можуть бути. Це ж стосується і акту звірки за період 31.12.2017-01.12.2020, оскільки не містить інформації, яку саме господарську операцію він відображає. Відповідач просить застосувати строк позовної давності по вимогах позивача за договорами позички 2017, 2018 років, який з урахуванням ст.ст.261 (ч.5) та 530 (ч.2) ЦКУ сплив 31.12.2020 щодо вимог 2017 року, 31.12.2021 - щодо вимог 2018 року.

Щодо заборгованості за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг від 23.10.2017 з ТОВ «КУП Акрополь», то цей договір не передбачає відповідальності у вигляді сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобовязання, тому нарахування пені є безпідставним. Для обгрунтування реальності виконання інформаційно-консультаційних послуг Фабрика звернула увагу суду на штатний розпис Акрополя (жодного працівника- фахівця у сфері консультаційних послуг у штаті Акрополя не було). Зазначив, що договір від 23.10.2017 укладено без наміру надання таких послуг, акт здачі-приймання послуг від 31.12.2019 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки послуги фактично надані не були, доцільність таких послуг взагалі відсутня, як ї можливість їх надання зі сторони ТОВ «КУП Акрополь».

Щодо договорів з ФОА Стецик М.Б. та ФОП Янівською Г.Я., то такі договори не передбачають відповідальності в вигляді сплати неустойки, тому нарахування пені є безпідставним.

Договори на проведення оцінки нерухомого майна не передбачають відповідальності у вигляді сплати неустойки за прострочення виконання грошового зобовязання. Акт звірки розрахунків за договорами не відповідає встановленим вимогам, а тому не перериває строк позовної давності. Відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача за договорами про надання послуг оцінки 2017, 2018 років, який сплив не пізніше кінця 2021 року.

ТОВ «НК Укрексперт» подало заперечення на відповідь на відзив Фабрики на зустрічний позов (вх.№19929/22 від 27.09.2022, а.с.134-136, т.ІІ).

Обставини справи.

02.04.2008 між НАЦІОНАЛЬНОЮ СШЖОЮ ХУДОЖНИКІВ УКРАЇНИ () (надалі - НСХУ) (Установник управління), в особі заступника голови Зінченка В.Д., та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ» () (надалі - ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ») (Управитель), в особі директора ОСОБА_1, було укладено Договір довірчого управління, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. 02.04.2008 за Р. № 2126, (надалі - Договір довірчого управління).

Відповідно до п. 1 Договору довірчого управління за договором управління майном одна сторона (Установник управління) передає другій стороні (Управителеві) на певний строк майно (Будівлі та споруди цілісного майнового комплексу ЛФСКС по вул. Мучна, 32 у м. Львові) в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах Установника управління та вказаної ним особи (Вигодонабувача).

Рішенням №1 від 02.12.2008 НСХУ створено ПІДПРИЄМСТВО ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН (РЕЛІГІЙНІ ОРГАНІЗАЦІЇ, ПРОФСПІЛКИ) «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» та передано до статутного капіталу нерухоме майно у м. Львові по вул. Мучна, 32.

У подальшому ПІДПРИЄМСТВО ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН (РЕЛІГІЙНІ ОРГАНІЗАЦІЇ, ПРОФСПІЛКИ) «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» було реорганізовано НСХУ шляхом перетворення у ТОВ «ЛФСКС», до якого передано усе майно підприємства, що реорганізується, зокрема, і нерухоме майно по вул. Мучна, 32 м. Львів відповідно до Передавального акту від 01.03.2017.

Таким чином, ТОВ «ЛФСКС» стало власником нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32 та стороною Договору довірчого управління, що підтверджується інформацією з ДРРП № 305393409 від 20.07.2022.

Згідно п. 2 Договору довірчого управління: «Мета довірчого управління - Довірче управління буде здійснюватися відповідно із тими цілями, які ставить Установник управління (отримання максимально високої доходності від управління майном, збереження об`єкту управління, набуття конкретних вигод, і т. д.)».

Згідно п. 3.1., 3.2., 3.3. п. 3. Договору довірчого управління: «Основні завдання довірчого управління: Забезпечити безпечне функціонування, виробничу та комерційну експлуатацію об`єктів управління. Основні завдання довірчого управителя: Впорядкувати у встановленому законом порядку землекористування під об`єктами управління: провести відведення земельної ділянки, необхідної для обслуговування ЦМК в орендне користування, у власність, розробити проект землеустрою, землевідводу. Забезпечити сплату земельного податку у встановленому законом порядку».

У зв`язку з невиконанням ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ» умов договору, а саме: відсутність будь-якої інформації щодо утримання наявності справи в суді щодо зупинення експлуатації об`єкта, у зв`язку з порушенням правил пожежної безпеки, не оформлення земельної ділянки під об`єктом та несплати земельного податку, а також з зв`язку з відмовою вигодонабувачів від отримання вигоди, НСХУ, як засновник ТЗОВ «ЛФСКС», на засіданні правління прийняла рішення про припинення Договору довірчого утримання, що підтверджується Витягом з протоколу засідання Правління НСХУ №5 від 07.04.2022 від 20.04.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 по справі 380/17518/21 зупинено експлуатацію будівель за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32 (а.с.172-180, т.1).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «НК Укрексперт» (Позивач у даній справі) та ФОП Янівська Г.Я., ФОП Стецик М.Б., ТзОВ «Адміністратор», ТзОВ «КУП Акрополь» (надалі - первісні кредитори) укладені чотири договори про відступлення права вимоги (цесії) від 4 травня 2022 року, якими було передано наступні права вимоги, боржником по яких виступає ТзОВ «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» (Боржник, Відповідач у даній справі):

Первісний КредиторБоржникПідстава виникнення заборгованостіСума основного боргу3% річнихВтрати від інфляціїПеняСума зі штрафними санкціями (передана за договором про відступлення права вимоги)
ТОВ «Адміністратор»ТзОВ «ЛФСКС»Договори позички від 01 січня 2017 року, 1 січня 2018 року, 1 січня 2019 року, 1 січня 2020 року7,5785290,538365,85518323,92
ТОВ «КУП Акрополь»ТзОВ «ЛФСКС»Договір про надання інформаційно- консультаційних послуг від 23 жовтня 972,5318435,604864,44108272,57
ФОП СтецикТзОВ «ЛФСКС»Договір про надання консультаційних послуг від 19 січня 2019 року980006862,6823745,409706,28138314,36
ФОП ЯнівськаТзОВ «ЛФСКС»Договір про надання юридичних послуг від 10.10.2019 року630004411,7315264,906239,7588916,38
Разом 613000,0038914,51142736,4059176,32853827,23

Листами від 31.05.2022 цеденти (попередні кредитори) надіслали боржнику -фабриці повідомлення про заміну кредитора (а.с.32, 33, 36, 39, т.І).

Загальна сума заборгованості Відповідача перед первісними кредиторами станом на 1 травня 2022 року складала 613000,00 грн. (чистий борг) та у зв`язку із нарахуванням штрафних санкцій за прострочення зобов`язання дана сума збільшилась до 853827,23 грн. Розрахунки заборгованості здійснено на момент відступлення права вимоги первісними кредиторами та надавались Відповідачу разом із відповідним повідомленням про відступлення права вимоги.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «НК Укрексперт» та ТЗОВ «ЛФСКС» укладено низку договорів на проведення оцінки нерухомого майна 11/17-НЖ, 10/17-НЖ, 09/17-НЖ, 10/18-НЖ.11/18-НЖ, 12/18-НЖ, 10/19-нж,11/19-нж, 12/19-нж.

Актами приймання-передачі від 20.11.2017, 14.10.2018, 14.11.2018, 14.12.2018, 11.10.2019,10.11.2019, 14.12.2019 року передано послуг на суму 216 000 грн., з яких відповідачем 1 не було оплачено на суму 211 000,00 грн.

Станом на 1 травня 2022 року, на суму заборгованості Відповідачу нараховано пеню, втрати від інфляції та 3% річних (18934,53 - 3% річних, 60015,10 - втрати від інфляції, 32057,73 - пеня), у зв`язку з чим загальна сума боргу становить 322007,36 (триста двадцять дві тисячі сім грн. 36 коп.). Відповідна інформація, разом з розрахунком заборгованості, надсилалась Відповідачу у претензії.

Станом на дату винесення рішення заборгованість відповідачем за первісним позовом не оплачена.

Оцінка суду.

Згідно ст. 512 ЦКУ однією з підстав зміни кредитора у зобов`язанні може бути передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 ЦКУ передбачає перехід прав від первісного кредитора до нового.

Первісні позовні вимоги ТОВ «НК Укрексперт» базуються на одержаних на підставі укладених чотирьох різних договорів про відступлення права вимоги, боржником за якими виступає ТЗОВ «ЛФСКС». При цьому, первісними кредиторами за цими договорами є: ТОВ «Адміністратор», ТОВ «КУП Акрополь», ФОП Стецик М., ФОП Янівська Г.

У зустрічному позові Фабрика просить визнати недійсними договори, які були об`єктом уступки права вимоги, а саме: просить визнати недійсним п.1.3 договорів позички 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 та п.3 Актів приймання-передачі до них; Договір про надання інформаційно-консультативних послуг від 23.10.2017; Договір про надання консультативних послуг від 19.01.2019; Договори на проведення оцінки нерухомого майна № 09/17-НЖ від 01.11.2017, № 10/17-НЖ від 15.11.2017, № 11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, №11/19-нж від 05.11.2019, №12/19-нж від 10.12.2019.

Отже, перш ніж розглядати первісний позов, варто проаналізувати зустрічні позовні вимоги, оскільки від їх правомірності/неправомірності залежить результат розгляду зустрічних позовних вимог.

Зустрічні позовні вимоги.

І. Щодо зустрічної позовної вимоги про визнати недійсними пункт 1.3. договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АДМІНІСТРАТОР» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (код ЄРПОУ 36312854), а також у зв`язку з цим пункт 3 Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018, 31.12.2019 та 31.12.2020, підписаних вказаними юридичними особами, суд зазначає таке.

Підставами визнання недійними позивач за зустрічним позовом визначив такі:

- Договір позички нерухомого майна та договірні умови щодо збереженню майна в даному нерухомому майні Позичкодавцем є взаємовиключними поняттями, зокрема, це стосується положення п.1.3 оспорюваних договорів в частині грошової компенсації витрат по збереженню скульптур і робіт майстрів у будівлі, що передається у позичку. При цьому, пунктами 1.1 та 1.2 договорів передбачено безоплатне користування позичкою (будівлею).

- ні вищезгадані договори позички, ані акти приймання- передачі до них не містять інформації щодо змісту нібито наданих Позичкодавцем послуг щодо зберігання. Не надано також до первісного позову підтверджень понесених Позичкодавцем витрат на зберігання скульптур і робіт членів ЛОО НСХУ;

- наявність в Договорах позички та в актах приймання-передачі вимог компенсації за збереження скульптур і робіт майстрів ЛОО НСХУ свідчить про дію ОСОБА_1 у своїх власних інтересах всупереч інтересів ТЗОВ «ЛФСКС»;

- жоден з договорів позички не передбачав застосування такого виду відповідальності як пеня, тому її нарахування є безпідставним;

- просив застосувати строк позовної давності по вимогах позивача за первісним позовом до договорів позички за 2017, 2018 роки, який сплив 31.12.2020, та 31.12.2021 відповідно.

Аналізуючи зміст умов договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020, суд звертає увагу позивача за первісним позовом на таке.

Відповідно до ст.827 ЦК України під договором позички розуміється договір, за яким одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Договір позички є безоплатним договором. ЦКУ чітко зазначає, що користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними (ч. 2 ст. 827).

Предмет договору позички передається користувачу безоплатно. Ознака безоплатності користування майном є основною ознакою, що відрізняє договір позички від платного договору найму.

Суд враховує аргументи Фабрики для обгрунтування недійсності п.1.3 договорів позички і відповідно пункту 3 Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018, 31.12.2019 та 31.12.2020, вважає їх обгрунтованими та підставними. Зокрема, дійсно, договори позички не передбачали такого виду відповідальності як пеня за неналежне виконання зобовязань за договором; ні вищезгадані договори позички, ані акти приймання- передачі до них не містять інформації щодо змісту нібито наданих Позичкодавцем послуг щодо зберігання. Подані договори на охорону майна, як слушно зауважив представник Фабрики, можуть лише частково підтверджувати надання послуг з охорони приміщення («пульт тривожної кнопки») на суму 13770 грн (17 місяців*450 грн + 12 місяців *510грн).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

-зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

-особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

-волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

-правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

-правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

-правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

За змістом п. 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п. 2.5.2 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст. 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст. 220, ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підсумовуючи наведене, позовна вимога про визнання недійсними пунктів 1.3. договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АДМІНІСТРАТОР» () та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим пункт 3 Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018, 31.12.2019 та 31.12.2020, підписаних вказаними юридичними особами є правомірною та підлягає до задоволення повністю.

Фабрика заявила позовну давність по вимогах позивача за первісним позовом до договорів позички за 2017, 2018 роки, який сплив 31.12.2020, та 31.12.2021 відповідно.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи заяву по застосування позовної давності по вимогах про визнання недійсними договорів позички за 2017, 2018 роки, який сплив 31.12.2020, та 31.12.2021 відповідно, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним п.1.3 договорів позички, укладених 01.01.2017, 01.01.2018 та п.3 Актів приймання-передачі від 31.12.2017, 31.12.2018.

У підсумку, позовна вимога про визнання недійсними пунктів 1.3. договорів позички, укладених 01.01.2019, 01.01.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АДМІНІСТРАТОР» () та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим пункт 3 Актів приймання-передачі від 31.12.2019 та 31.12.2020, підписаних вказаними юридичними особами є правомірною та підлягає лише в частині договорів від 01.01.2019 та 01.01.2020.

ІІ. Щодо зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним Договору про надання інформаційно-консультативних послуг, укладеного 23.10.2017 між ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ» () між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними юридичними особами, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.1. даного Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг: «Виконавець на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступних інформаційно-консультаційних послуг:

· щодо можливостей та перспектив розвитку ведення господарської діяльності, що передбачена Статутом Клієнта;

· надання інформації та ідентифікацію діючих та потенційних конкурентів на вказаному ринку;

· проведення розрахунків цін, збір відомостей про їх динаміку за період 2015 по 2017;

· визначення попиту на послуги, прогноз перспективи його розвитку;

· збір відомостей та аналіз потенційних замовників послуг;

· прогноз стану кон`юктури ринку на 2018-2020;

· інших видів інформаційно-консультаційних послуг, що стосується статутної діяльності Клієнта».

1 - надані інформаційно-консультаційні послуги не відповідають основному виду діяльності ТОВ «КУП Акрополь»;

2 - Акт здачі-прийняття наданих послуг від 31.12.2019 містить загальну інформацію про зміст послуг без деталізації виду послуг, що лише підтверджує той факт, що договір укладався без мети досягнення правових наслідків для клієнта, що є підставою для визнання його фіктивним;

3 - беручи до уваги доступ ОСОБА_1 до майна Фабрики на підставі договору довірчого управління, надання бухгалтерських послуг ТОВ «КУП Акрополь» та ТзОВ «ЛФСКС» одним і тим же бухгалтером, що підтверджується наказом №1 від 05.06.2018, позивач за зустрічним позовом вважає, що договір про надання інформаційно-консультаційних послуг від 23.10.2017 укладений під впливом обману та не спрямований на реальне настання правових наслідків для клієнта, а тому є недійсним.

ТзОВ «КУП Акрополь», заперечуючи проти цієї зустрічної позовної вимоги, зазначило, що серед видів діяльності товариство має КВЕД 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування», який включає надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки компаніям та іншим організаціям з питань керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, визначення напрямів розвитку. На виконання договору, що оспорюється, ТзОВ «КУП Акрополь» розроблено Дорожню карту по проекту реконструкції фабрики ЛФСКС Мучна, 32 та перенесення виробничої діяльності на Збиральна, 14 Фабрика пластичного мистецтва (покроковий план - додається). Розроблена ТОВ «КУП Акрополь» Дорожня карта (концепція розвитку), в свою чергу, як результат корпоративного стратегічного й оперативного планування, ґрунтувалась на даних низки досліджень (оцінка ризиків, конкуренції, економічної доцільності тощо), які були проведені на замовлення ТзОВ «ЛФСКС», проте не оплачені останнім. ТзОВ «Компанія управління проектами Акрополь» впродовж 2017-2019 років перевірялися і розглядалися різні варіанти доцільності запуску майбутнього виробництва на вул. Збиральна, 14, тому роботи було передано і акт виконаних робіт підписано в грудні 2019 року, тобто після того, як замовник - ТзОВ «ЛФСКС» переконався в придатності до практичного застосування отриманих результатів. Належність виконання послуг з боку ТзОВ «КУП Акрополь додатково підтверджується тим, що відображені в Дорожній карті стратегічний та оперативний плани перенесення виробничої діяльності на вул. Збиральна, 14 були представлені керівництвом ТзОВ «ЛФСКС» своєму засновнику та погоджені Національною спілкою художників України (протоколи №3 від 05.12.2017, №4 від 17.04.2018, №5 від 31.07.2018). З витягу з протоколу №3 від 05.12.2017 року (пункт 2 порядку денного) вбачається, що для майбутньої фабрики на Збиральній 14 було розроблено щонайменше 6 бізнес-моделей виробничих процесів майбутньої фабрики, розраховано бюджет запуску виробництва. З Протоколу №4 від 17.04.2018 вбачається, що Дорожньою картою було також запропоновано варіанти розподілу корпоративних прав в майбутньому підприємстві. Крім цього, результати роботи ТзОВ «КУП Акрополь» були прийняті правлінням Львівської обласної організації НСХУ (Протокол №3 від 14 червня 2018 року підписував також ОСОБА_2).

Аналізуючи доводи ТОВ «КУП Акрополь», суд ознайомився з примірником Дорожньої карти, долученої товариством, і зазначає, що з її змісту не вдається за можливе встановити, що ця карта була розроблена саме ТОВ «КУП Акрополь», відсутні будь-який підпис автора, дата, печатка підприємства-розробника. Відтак, встановити автора цієї Дорожньої карти не можливо, тому цей аргумент відповідача за зустрічним позовом відхиляється.

Акт здачі-прийняття наданих послуг від 31.12.2019 містить загальну інформацію про зміст послуг без деталізації виду послуг.

Частина 1 ст. 230 ЦК України встановлює, що, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 230 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Згідно зі ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.09.2022 у справі №910/16579/20 (п.10.61) зазначила, що при кваліфікації оспорюваного правочину як фіктивного судам необхідно встановити факт його вчинення для годиться (про людське око) обома сторонами, позаяк якщо одна зі сторін діяла лише для годиться, а інша намагалася досягти правового результату - такий правочин не можна визнати фіктивним.

Основними ознаками фіктивного правочину є введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину (постанова Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20).

Таким чином, суд, з`ясовуючи питання щодо фіктивності договору, як укладеного всупереч інтересам позивача, має з`ясувати дійсні наміри сторін, тобто чи була мета укладення договору іншою, аніж це випливає зі змісту договору.

Тобто позивач за зустрічним позовом як підставу недійсності оспорюваного договору визначив і фіктивність та укладення під обманом. Спільною ознакою двох підстав є те, що правочин вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Аналізуючи зміст договору, Акт виконаних робіт, доводи і заперечення сторін, суд зазначає, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин.

Аналогічні висновки наведені, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі №6-1873цс16, постановах Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №910/2920/20 (910/14218/20), від 12.10.2021 у справі № 905/2382/18.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів щодо умислу обох сторін на укладення фіктивного правочину, який у них виник до укладення спірного Договору, та наявність правових наслідків за цим Договором, відсутні підстави для визнання правочину фіктивним.

Щодо укладення договору під впливом обману, то

Суд зазначає, що договір про надання інформаційно-консультативних послуг від 23.10.2017, укладений між ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ» між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ», а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019 складені формально, не спрямовані на реальне виконання договірних зобов`язань, не підтверджені відповідними доказами виконання, а тому визнається недійсним. Однак. Відповідачем за зустрічним позовом заявлено позовну давність до цієї позовної вимоги у випадку її задоволення. Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним Договору про надання інформаційно-консультативних послуг, укладеного 23.10.2017 між ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ» () між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019 у зв`язку з пропуском позовної давності.

ІІІ. Зустрічна позовна вимога про визнання недійним Договору про надання консультативних послуг, укладеного 19.01.2019 між ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ СТЕЦИК МАРТОЮ БОГДАНІВНОЮ (ІПН НОМЕР_1 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними особами.

Фабрика теж вважає недійсним цей договір, оскільки він не спрямований на реальне настання правових наслідків з таких підстав:

· У п.2.3 договору від 19.01.2019 є посилання на Специфікацію для визначення конкретного обсягу послуг, але до позовної заяви не додано ніякої Специфікації, як і не долучено ніякої інформації, що підтверджувала б наданих 140 годин наданих консультацій з питань комерційної діяльності на суму 98000,00 грн.

· договір про надання консультативних послуг від 19.01.2019 позивач за зустрічним позовом вважає укладеним під впливом обману та не спрямований на реальне настання правових наслідків для клієнта, а тому є недійсним.

Реальне виконання оспорюваного договору ФОП Стецик М.Б. підтвердила лише звітом про виконану роботу від 31 грудня 2019 року, копія якого надана суду (а.с.40, т.ІІ). Специфікація суду не надана. Акт здачі-прийняття наданих послуг від 31.12.2019 хоч підписаний двома сторонами, детального опису робіт/послуг не містить. Суд враховує аргумент позивача за зустрічним позовом щодо відсутності у змісті договору від 19.01.2019 такого виду відповідальності як пеня, а тому заявлення її до стягнення є неправомірним. Підсумовуючи наведене, зустрічна позовна вимога про визнання недійсним Договору про надання консультативних послуг, укладеного 19.01.2019 між ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ СТЕЦИК МАРТОЮ БОГДАНІВНОЮ (ІПН НОМЕР_1 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019 як похідний від договору, підписаний вказаними особами підлягає задоволенню.

Одночасно суд враховує заяву ТОВ «НК Укрексперт» про застосування позовної давності до цієї позовної вимоги (а.с.4, т.ІІ) та відмовляє у її задоволенні у зв`язку з пропуском позовної давності.

IV. Зустрічна позовна вимога про визнання недійсними Договору про надання юридичних послуг, укладеного 10.10.2019 між ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ ЯНІВСЬКОЮ ГАЛИНОЮ ЯРОСЛАВІВНОЮ (ІПН НОМЕР_2 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акт здачі-приймання наданих послуг від 31.12.2019, підписаний вказаними особами.

Фабрика вважає недійсним, оскільки він не спрямований на реальне настання правових наслідків. І договір про надання юридичних послуг, і акт здачі-прийняття наданих послуг оформлені формально, без детального зазначення документів, що були підготовлені чи виду юридичних послуг, що були надані. Тому позивач за зустрічним позовом вважає цей договір укладеним під впливом обману та не спрямованим на реальне настання правових наслідків для клієнта, а тому є недійсним.

У заперечення цієї зустрічної позовної вимоги ТОВ «НК Укрексперт» зазначила, що на підтвердження виконання пункту 1 договору про надання юридичних послуг, виконавець підготувала проекти протоколу та статуту, що стосуються створення ТОВ «Кераміка», проект договору купівлі-продажу корпоративних прав із ТзОВ «Західенергомонтаж», а також проекти протоколу, акту приймання-передачі та статуту щодо набуття ТОВ «ЛФСКС» корпоративних прав на ТОВ «Фабрика пластичного мистецтва». Зазначені документи було передано директору Микиті О.Т. 2 грудня 2019 року, з метою розгляду їх на засіданні Секретаріату НСХУ 3 грудня 2019 року. Крім цього, виконавцем було передано директору Товариства письмові пропозиції до змісту рішення Секретаріату від ТзОВ «ЛФСКС» із включенням з питань участі товариства у зазначених вище юридичних особах.

Суть обгрунтування існування обману описана в рішенні вище у частині, яка стосується зустрічних позовних вимог до ТОВ «КУП Акрополь», а тому не описується повторно.

Суд бере до уваги надану суду довіреність №1/24-09-19 від 24.09.2019, видану Фабрикою на ім`я Янівської Г.Я. на представництво інтересів Товариства з приводу реєстрації будівель по вул.Мучна, 32 у м.Львові у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.62, т.2); копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, датовані 28.10.2019 (а.с.64-66), Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.а.67, т.2) як докази, що підтверджують уповноваження ФОП Янівської Г.Я. на вчинення юридично значимих дій від імені Фабрики.

Отже, доказів існування обману та відсутності настання реальних наслідків Договору про надання юридичних послуг, укладеного 10.10.2019, позивачем за зустрічним позовом не подано, що є підставою для відмови у задоволенні цієї зустрічної позовної вимоги.

V. Зустрічна позовна вимога про визнання недійними Договорів на проведення оцінки нерухомого майна № 09/17-НЖ від 01.11.2017, № 10/17-НЖ від 15.11.2017, № 11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, №11/19-нж від 05.11.2019, №12/19-нж від 10.12.2019, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАЦІОНАЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРЕКСПЕРТ» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акти приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 20.11.2017, 14.10.2018, 14.11.2018, 14.12.2018, 11.10.2019, 10.11.2019, 14.12.2019 підписані вказаними юридичними особами.

Позивач за зустрічним позовом вважає оспорювані договори укладеними формально та під впливом обману з таких міркувань:

- Нерухомим майном, оцінку якого згідно договорів на проведення оцінки нерухомого майна необхідно було провести, є нерухоме майно за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, яке було об`єктом управління згідно Договору довірчого управління, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. 02.04.2008 за Р. № 2126. Управителем, як вже зазначалося раніше, було ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ», директором та власником 50% якого знову ж таки є ОСОБА_1. Тобто, повноваження по управлінню нерухомим майном за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, належали ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ», в тому числі і в разі необхідності та доцільності - і його оцінка. Тобто замовляти оцінку, в разі необхідності, мало б ТОВ «КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ ПРОЕКТАМИ АКРОПОЛЬ».

- В актах приймання-передачі виконаних робіт та надання послуг вказано, що були передані звіти, але позивач за первісним позовом не долучає їх як підтвердження наданих послуг.

ТзОВ «НК Укрексперт», заперечуючи проти цієї зустрічної позовної вимоги, зазначив, що є суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Сертифіката від 5 квітня 2019 року № 277/19. На момент надання послуг замовнику у трудових відносинах з компанією перебувала Романчук Ольга Богданівна, експерт-оцінювач у м. Львові, котрій належить кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 22 грудня 2012 року №8658 і котра безпосередньо проводила оцінку майна ТзОВ «ЛФСКС». Підписуючи акти виконаних робіт, керівник ТзОВ «ЛФСКС» підтвердив факт передачі йому виконавцем відповідних звітів та відсутність будь-яких претензій з приводу наданих послуг, відтак долучати примірники таких звітів до первісного позову не було необхідності, що відповідає умовам пункту 4 оспорюваних договорів. Укрексперт не зберігає у себе копії наданих звітів, які були передані замовнику по акту.

Суд звертає увагу учасників процесу на те, що в матеріалах справи наявні такі примірники оспорюваних договорів: №09/17-НЖ від 01.11.2017, №10/17-НЖ від 15.11.2017, №11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019. Договори №11/19-нж від 05.11.2019 та №12/19-нж від 10.12.2019 взагалі відсутні.

Ухвалою суду від 26.07.2022 у цій справі (п.5 резолютивної частини ухвали, а.с.214, т.1) від ТОВ «НК Укрексперт» витребовувалися оригінали документів, в тому числі договорів: №09/17-НЖ від 01.11.2017, №10/17-НЖ від 15.11.2017, №11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, №11/19-нж від 05.11.2019 та №12/19-нж від 10.12.2019. Станом на дату винесення рішення оригінали відсутні.

Примірники договорів №11/19-нж від 05.11.2019 та №12/19-нж від 10.12.2019 взагалі відсутні, що унеможливлює дослідження їх змісту на відповідність нормам права і є відповідно підставою для відмови у задоволенні зустрічної позовної вимоги в частині цих двох договорів, оскільки суд позбавлений можливості ознайомитися зі змістом та формою оспорюваних договорів.

Щодо змісту договорів №09/17-НЖ від 01.11.2017, №10/17-НЖ від 15.11.2017, №11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, суд враховує аргументи Фабрики щодо відсутності належних підтверджуючих доказів виконання цих семи договорів, їх формальне оформлення. Доказів обману позивач не подав. Однак, при цьому, сторона відповідача не подала належних підтверджуючих доказів виконання договорів оцінки майна, відсутні звіти про оцінку. Наявність Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності №242/16 та 277/19 (а.с.78, 79, т.2), наказ від 01.03.2013 про прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду експерта-оцінювача не підтверджує реальне вчинення дій на виконання оспорюваних договорів.

Щодо Актів приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг, то в матеріалах справи є копії таких Актів:

-від 20.11.2017 на суму 20000,00 грн, об`єкт оцінки- виробничий корпус №3 згідно з умовами договору №11/17-нж від 04.12.2017 (а.с.71, т.1);

- від 14.12.2018 на суму 38000,00 грн, об`єкт оцінки- гаражі загальною площею 1951,8 кв.м, згідно з умовами договору №12/18-нж від 10.12.2018 (а.с.72, т.1);

- від 11.10.2019 на суму 38000,00 грн, об`єкт оцінки- скульптурний цех заг.пл.731,9 кв.м, згідно з умовами договору №10/19-нж від 05.10.2019 (а.с.73, т.1);

- від 14.10.2018 на суму 30000,00 грн, об`єкт оцінки- скульптурний цех заг.пл.731,9 кв.м, згідно з умовами договору №10/18-нж від 10.10.2018 (а.с.74, т.1);

- від 10.11.2019 на суму 31000,00 грн, об`єкт оцінки- виробничий корпус №3 згідно з умовами договору №11/19-нж від 05.11.2019 (а.с.75, т.1) відсутній примірник договору в матеріалах справи;

- від 14.12.2019 на суму 29000,00 грн, об`єкт оцінки- гаражі загальною площею 1951,8 кв.м, згідно з умовами договору №12/19-нж від 10.12.2019 (а.с.76, т.1) відсутній примірник договору в матеріалах справи;

- від 14.11.2018 на суму 30000,00 грн, обєкт оцінки- виробничий корпус №3 згідно з умовами договору №11/18-нж від 10.11.2018 (а.с.77, т.1).

При цьому, позивач за первісним позовом подав Акти від 10.11.2019 на суму 31000,00 грн, об`єкт оцінки- виробничий корпус №3 згідно з умовами договору №11/19-нж від 05.11.2019 та від 14.12.2019 на суму 29000,00 грн, об`єкт оцінки- гаражі загальною площею 1951,8 кв.м, згідно з умовами договору №12/19-нж від 10.12.2019 до договорів, примірників яких нема в матеріалах справи і які НК Укрексперт теж не подані. Тому ці два акти від 10.11.2019 та від 14.12.2019 судом не досліджуються, оскільки відсутні договори, на підставі яких ці акти складені, що відповідно унеможливлює задоволення позовної вимоги про визнання цих двох актів недійсними.

Суд враховує зауваження ТОВ «ЛФСКС» про те, що оспорювані договори мали б укладатися не безпосередньо Фабрикою, а довірчим управителем ТОВ «КУП Акрополь». В актах приймання-передачі виконаних робіт та надання послуг вказано, що були передані звіти, але позивач за первісним позовом не долучає їх як підтвердження наданих послуг і не подав їх протягом всього розгляду справи.

Враховуючи наведене, зустрічна позовна вимога про визнання недійними Договорів на проведення оцінки нерухомого майна № 09/17-НЖ від 01.11.2017, № 10/17-НЖ від 15.11.2017, № 11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, №11/19-нж від 05.11.2019, №12/19-нж від 10.12.2019, укладених між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НАЦІОНАЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРЕКСПЕРТ»( ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» (), а також у зв`язку з цим Акти приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 20.11.2017, 14.10.2018, 14.11.2018, 14.12.2018, 11.10.2019, 10.11.2019, 14.12.2019 підписані вказаними юридичними особами, підлягає задоволенню частково, а саме: визнати недійними Договори на проведення оцінки нерухомого майна № 09/17-НЖ від 01.11.2017, № 10/17-НЖ від 15.11.2017, № 11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018, №10/19-нж від 05.10.2019, а також у зв`язку з цим Акти приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 20.11.2017, 14.10.2018, 14.11.2018, 14.12.2018. У задоволенні решти позовних вимог зустрічних позовних вимог суд відмовляє.

Однак, суд враховує подану ТОВ «НК Укрексперт» заяву про застосування позовної давності до позовної вимоги про визнання недійними Договорів на проведення оцінки нерухомого майна 09/17-НЖ від 01.11.2017, № 10/17-НЖ від 15.11.2017, № 11/17-НЖ від 04.12.2017, №10/18-нж від 10.10.2018, №11/18-нж від 10.11.2018, №12/18-нж від 10.12.2018 та відмовляє в підсумку у задоволенні позовної вимоги в цій частині. Задоволенню підлягає позовна вимога про визнання недійсним Договору про проведення оцінки нерухомого майна №10/19-нж від 05.10.2019. У задоволенні решти позовних вимог зустрічних позовних вимог суд відмовляє.

Щодо первісного позову.

Відповідно до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

При цьому статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).

Враховуючи задоволення зустрічного позову частково, первісні позовні вимоги підлягають задоволенню частково: лише щодо стягнення заборгованості за договором про проведення оцінки нерухомого майна №10/19-нж від 05.10.2019 та Акту приймання-передачі виконаних робіт від 11.10.2029 на суму 38000,00 грн. Нараховані позивачем за первісним позовом 2914,03 грн 3% річних, 9587,40 грн інфляційних втрат за період 11.10.2019 -01.05.2022 підлягають задоволенню у повному обсязі. У задоволенні вимоги про стягнення 6806,68 грн пені суд відмовляє, оскільки договір не передбачає такого виду відповідальності за невиконання зобов`язань як стягнення пені.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, набутої за договорами про уступку права вимоги, суд відмовляє, оскільки відсутні правові підстави для такого стягнення (договори визнані недійсними, хоч у зв`язку з пропуском строку позовної давності у задоволенні позову Фабриці відмовлено).

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем за первісним позовом судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Перед початком судових дебатів представник позивача за первісним позовом зробив заяву про намір подавати клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.

Перед початком судових дебатів представник відповідача за первісним позовом зробив заяву про намір подавати клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.

Сплачений позивачем за зустрічним позовом судовий збір покладається на відповідача за зустрічним позовом пропорційно до розміру задоволених зустрічних позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» (адреса: 79014, м.Львів, вул.Мучна, 32, ідентифікаційний код 36312854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія Укрексперт» (адреса: 03127, м.Київ, проспект 40-річчя жовтня, буд.120, корпус 1, ідентифікаційний код 31513443) 38000,00 грн основного боргу, 2914,03 грн 3% річних, 9587,40 грн інфляційних втрат, 757,52 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити.

4. Зустрічні позовні вимоги задовольнити частково.

5. Визнати недійсним Договір про проведення оцінки нерухомого майна №10/19-нж від 05.10.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАЦІОНАЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРЕКСПЕРТ» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКА ФАБРИКА СКЛА, КЕРАМІКИ ТА СКУЛЬПТУРИ» () та Акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 11.10.2019, підписаний вказаними юридичними особами.

6. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна компанія Укрексперт» (адреса: 03127, м.Київ, проспект 40-річчя жовтня, буд.120, корпус 1, ідентифікаційний код 31513443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури» (адреса: 79014, м.Львів, вул.Мучна, 32, ідентифікаційний код 36312854) 2481,00 грн судового збору за зустрічним позовом.

8. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

9. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

10. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2023.

Суддя Козак І.Б.