ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. Справа№ 910/17717/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної податкової служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023

у справі № 910/17717/20 (суддя О.А. Грєхова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ҐудвелліУкраїна»

до Державної податкової служби України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державної казначейської служби України

про стягнення 6 293 326,45 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Фрейдун О.М.;

від відповідача: Грищенко О.М.;

від третьої особи: не з`явився, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна» (далі також - Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі також - ДПС, відповідач) про стягнення 6 293 326,45 грн збитків.

Позовні вимоги ТОВ «Ґудвеллі Україна» мотивовані втратою позивачем внаслідок протиправної бездіяльності ДПС України, яка підтверджена рішенням суду щодо невключення його до Реєстру отримувачів бюджетної дотації, можливості отримати бюджетну дотацію за жовтень 2017 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26.05.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна» задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/17717/20 скасовано повністю, справу № 910/17717/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд наголосив на тому, що:

встановлені судом у справі №809/891/18 обставини протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення позивача в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року є преюдиціальними в силу частини четвертої статті 75 ГПК України при вирішенні цього спору;

бездіяльність відповідача щодо його обов`язку з включення ТОВ «Ґудвеллі Україна» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року є протиправною формою поведінки, внаслідок якої позивач втратив надану йому Законом України «Про державну підтримку сільського господарства України» можливість на отримання суми бюджетної дотації за жовтень 2017 року;

з урахуванням встановленого факту протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення ТОВ «Ґудвеллі Україна» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року у позивача наявне право на стягнення збитків у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, пов`язаних з втратою ним можливості на отримання бюджетної дотації за відповідний період року.

під час розгляду справи судами не враховано наявність в діях відповідача складу цивільного (господарського) правопорушення, необхідного для стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди;

судами попередніх інстанцій не перевірено та не з`ясовано дійсного розміру коефіцієнту пропорційності за напрямками КВЕД, виходячи з якого підлягає визначенню розмір бюджетної дотації, яку мав отримати позивач.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 910/17717/20 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна» збитки у розмірі 3 116 237,67 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано положеннями ст.ст.11, 22, 1166, 1173,1174 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 144, 224, 225 Господарського кодексу України, п.п. 161.1, 161.2, 161.4 ст. 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), п.21.3 ст. 21 Податкового кодексу України та встановленими судом обставинами негативного впливу протиправної поведінки ДПС щодо не включення ТОВ «Ґудвеллі Україна» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року на майнову сферу Товариства, оскільки внаслідок дій ДПС Товариство втратило надану йому Законом України «Про державну підтримку сільського господарства України» можливість на отримання суми бюджетної дотації за жовтень 2017 року. Відповідно, такі протиправні дії ДПС кваліфіковано судом як завдання Товариству майнової шкоди із покладенням на ДПС цивільної відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі, який дорівнює розміру бюджетної дотації за жовтень 2017 року.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Державна податкова служба України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, ДПС посилається на:

порушення судом підвідомчості розгляду цієї справи, оскільки за висновком ДПС справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства як публічно-правовий спір;

неповне дослідження судом усіх обставин справи, що мають значення для розгляду спору по суті, а саме в частині відсутності у ДПС повноважень щодо виплати бюджетних дотацій, відповідно позов заявлено до неналежного відповідача;

обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав та відсутності правових підстав стягнення з Державного бюджету України збитків на користь позивача;

відсутності у діях ДПС ознак неправомірності та обставин, які спричинили Товариству майнову шкоду. ДПС наполягає на тому, що бюджетна дотація носить не обов`язковий, а лише можливий характер, тому її неотримання, навіть у зв`язку із діями відповідача, не може бути кваліфіковане як понесення збитків. Збитками, за доводами відповідача, є лише невідворотні витрати, тобто такі, яких не можна було уникнути за будь-яких обставин.

У апеляційній скарзі відповідач підкреслив, що ним було вжито усі заходи на виконання судового рішення у справі №809/891/18, та включено ТОВ «Ґудвеллі Україна» до реєстру отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року та направлено до Державної казначейської служби України та Міністерства аграрної політики та продовольства України реєстр із інформацією про ТОВ «Ґудвеллі Україна» як отримувача бюджетної дотації.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023 апеляційну скаргу Державної податкової служби України передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/17717/20. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 910/17717/20 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

08.03.2023 матеріали справи № 910/17717/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Мальченко А.О. у відпустці з 13.03.2023 по 17.03.2023, судді Агрикової О.В. у відпустці з 13.03.2023 по 17.03.2023 та судді Чорногуза М.Г. у відпустці з 10.03.2023 по 17.03.2023, питання щодо подальшого руху даної апеляційної скарги вирішувалося після виходу колегії суддів з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 910/17717/20 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

04.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 910/17717/20 та призначено її до розгляду на 17.05.2023.

01.05.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна» Фрейдун О.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Товариство наполягає на законності та вмотивованості рішення господарського суду, в той час як апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою. Доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ДПС на користь Товариства збитків, у встановленому судом розмірі.

Також, у прохальній частині відзиву на апеляційну скаргу викладено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

У зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці з 01.05.2023 по 14.05.2023, розгляд вищевказаного клопотання здійснюється після виходу судді Чорногуза М.Г. з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна» Фрейдун О.М. про участь у судовому засіданні 17.05.2023 о 14:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON у справі №910/17717/20. Одночасно, ухвалою роз`яснено, що у разі явки уповноваженого представника в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення Північного апеляційного господарського суду, така особа бере участь у судовому засіданні в загальному порядку.

17.05.2023 у розгляді апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 31.05.2023, про що повідомлено присутніх представників сторін під розписку.

У судовому засіданні 31.05.2023 представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги з огляду на її безпідставність та необґрунтованість, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а судове рішення залишити без змін.

Представники відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просили її вимоги задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

31.05.2023 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні у справі, врахувавши пояснення надані учасниками справи в судових засіданнях, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, врахувавши висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 26.05.2022, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Даноша» згідно із протоколом загальних зборів учасників товариства № 129 від 15.03.2018, змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна», та з 19.05.2013 взяте на облік Львівським управлінням офісу великих платників податків ДФС.

24 березня 2017 року ТОВ «Даноша» включено до Реєстру отримувачів бюджетної дотації, з датою набуття статусу отримувача бюджетної дотації - 01.02.2017, відповідно до заяви від 21.03.2017.

За період з 01.02.2017 до 01.09.2017 ТОВ «Даноша» отримало 65 997 226,18 грн бюджетної дотації.

17 листопада 2017 року ТОВ «Даноша» подало податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року, відповідно до якої задекларувало 7 478 230,00 грн. податку на додану вартість, питома вага сільськогосподарської продукції за операціями, визначеними частиною третьою статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» складає 79,76 %.

28 листопада 2017 року ТОВ «Даноша» за платіжним дорученням № 25164 від 28.11.2017 перерахувало на казначейський рахунок платника ПДВ кошти в сумі 9 000 000,00 грн.

30 листопада 2017 року ТОВ «Даноша» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2017 року, згідно з яким донарахувало податок на додану вартість в сумі 132 500,00 грн. та штраф в сумі 3 % - 3 975,00 грн.

29 листопада 2017 року до подання уточнюючого розрахунку було сплачено штраф у сумі 3 975,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 25427.

За даними системи електронного адміністрування податку на додану вартість залишок коштів на ПДВ-рахункуТзОВ«Даноша» станом на 01.12.2017 складав 9 370 083,08 грн.

Однак, ТОВ «Даноша» не було включено до Реєстру отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року, оскільки, як зазначило ДФС України, станом на 01.12.2017 ТОВ «Даноша» мало податковий борг з податку на додану вартість у сумі 132 500,00 грн., за рахунок несвоєчасно сплаченого податкового зобов`язання з ПДВ згідно з уточнюючим розрахунком від 30.11.2017.

Товариство, вважаючи протиправною бездіяльність ДФС України щодо невключення ТОВ «Даноша» до Реєстру отримувачів бюджетної дотації, звернулось із позовом до адміністративного суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 809/891/18 позов ТОВ «Ґудвеллі Україна» задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність ДФС України щодо невключення ТОВ «Даноша» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року та зобов`язано ДФС України включити ТОВ «Ґудвеллі Україна» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 809/891/18 мотивовано тим, що ТОВ «Даноша» згідно з вимогами податкового законодавства України вважалося таким, що не мало податкового боргу станом на 01.12.2017, а ДФС України мала змогу перевірити цю інформацію та направити до Державної казначейської служби України та Мінагрополітики Реєстр, в якому зазначити відповідну інформацію щодо позивача, однак зазначених дій не вчинила. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо невключення ТОВ «Даноша» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року є протиправною, чим порушено гарантоване статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» право позивача на отримання суми бюджетної дотації за жовтень 2017 року.

Відповідно до листа відповідача від 01.10.2020 № 10848/5/99-00-04-01-0105 адресованого ДКС України, Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, а також Міністерству аграрної політики та продовольства України, ДПС України на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 у справі № 809/891/18 направило на паперовому носії зазначеним адресатам Реєстр отримувачів бюджетної дотації (додаток до листа) по підприємствам за рішенням суду.

Згідно додатку до листа від 01.10.2020 № 10848/5/99-00-04-01-0105 для додаткового включення ТОВ «Ґудвеллі Україна» до Реєстру отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року було зазначено позивача із сумою бюджетної дотації, яка підлягає перерахуванню отримувачу з урахуванням уточнень минулих податкових звітних періодів, у розмірі 3 116 237,70 грн.

Звертаючись із позовом до суду, товариство вважає, що внаслідок протиправної бездіяльності податкового органу, яка підтверджена рішенням суду, щодо невключення його до Реєстру бюджетної дотації, воно понесло збитки у вигляді упущеної вигоди, оскільки втратило можливість отримати дотацію за жовтень 2017 року.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом частини другої статті 20 ГК України права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частиною другою статті 224, частиною першою статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач звертаючись із позовом до суду, пов`язує заподіяння йому збитків у вигляді упущеної вигоди з протиправною бездіяльністю ДПС України, яка підтверджена рішенням суду щодо невключення його до Реєстру бюджетної дотації, в результаті чого ТОВ «Ґудвеллі Україна» втратило можливість отримати бюджетну дотацію за жовтень 2017 року.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків віднесено завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини першої статті 144 ГК України майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом; внаслідок заподіяння шкоди іншій особі.

Грошовим виразом майнової шкоди є збитки.

За змістом пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України, частини другої статті 224 ГК України, частини першої статті 225 ГК України до складу збитків у вигляді упущеної вигоди входять: 1) неотриманні стороною доходи, які вона могла б реально отримати за звичайних обставин якби її право не було порушено; 2) доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною; 3) неодержаний прибуток, на який сторона, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Відповідно до пункту 161.1 статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільськогосподарський товаровиробник, основною діяльністю якого є постачання сільськогосподарських товарів, вироблених ним на власних або орендованих основних засобах, причому питома вага вартості сільськогосподарських товарів становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів, поставлених ним протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно (далі - сільськогосподарський товаровиробник), який здійснює види діяльності, визначені пунктом 161.3 цієї статті, має право на бюджетну дотацію для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції (далі - бюджетна дотація) після його внесення контролюючим органом до Реєстру отримувачів бюджетної дотації.

За пунктом 161.2 статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільськогосподарський товаровиробник для внесення до Реєстру отримувачів бюджетної дотації подає до контролюючого органу за місцем свого обліку як платника податку на додану вартість заяву за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику. Заява про внесення до Реєстру отримувачів бюджетної дотації подається безпосередньо керівником або представником сільськогосподарського товаровиробника з обов`язковим документальним підтвердженням особи та її повноважень. У заяві зазначаються підстави для внесення сільськогосподарського товаровиробника до Реєстру отримувачів бюджетної дотації, передбачені пунктом 161.1 цієї статті, та перелік видів діяльності такого сільськогосподарського товаровиробника, здійснення яких дає право на отримання бюджетної дотації.

Пунктами 161.4, 161.6 статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок ведення та форма Реєстру отримувачів бюджетної дотації, а також порядок надання відповідної інформації центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бюджетною програмою центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику, на підставі даних Реєстру отримувачів бюджетної дотації та інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в автоматичному режимі здійснюють розподіл такої дотації між отримувачами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2017 року № 83 затверджено Порядок розподілу бюджетної дотації для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції у 2017 році (далі - Порядок № 83 від 08.02.2017).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 83 від 08.02.2017 бюджетна дотація виплачується товаровиробникам щомісяця з урахуванням вартості реалізованої продукції та вимог пункту 4 цього Порядку пропорційно частці сплаченої до бюджету суми податку на додану вартість за визначеними видами діяльності в загальній сумі сплати податку на додану вартість за умови, що такі товаровиробники не мають податкового боргу з податку на додану вартість на наступний день після граничного строку сплати такого податку за звітний період, за який надається бюджетна дотація.

За пунктом 13 Порядку № 83 від 08.02.2017 ДФС надсилає до Казначейства та Мінагрополітики Реєстр, в якому зазначається інформація про отримувача бюджетної дотації, його податковий номер або номер та серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, сума бюджетної дотації, яка підлягає перерахуванню отримувачу, реквізити рахунка такого отримувача, з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронний цифровий підпис».

Системний аналіз наведених положень Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні», Порядку № 83 від 08.02.2017 свідчить, що у податкового органу, який наразі є відповідачем у справі, наявний обов`язок з ведення та формування Реєстру отримувачів бюджетної дотації на підставі інформації щодо сплати товаровиробником до бюджету суми податку на додану вартість за визначеним видом діяльності і саме від його дій залежить включення до Реєстру потенційних одержувачів дотації.

За приписами частини першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (стаття 174 ГК України).

Збитки, завдані підприємцю внаслідок порушення громадянами чи юридичними особами, органами державної влади чи органами місцевого самоврядування його майнових прав, відшкодовуються підприємцю відповідно до цього Кодексу та інших законів (частина четверта статті 47 ГК України).

За частиною третьою статті 147 ГК України збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Згідно із пунктом 21.3. статті 21 Податкового кодексу України (далі - ПК України) шкода, завдана платнику податків неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи контролюючого органу, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Частиною першою статті 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, зазначеними нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Отже підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України (аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 та від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

У справі, яка розглядається, встановлено, що позивач не був включений до Реєстру отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року, оскільки, як зазначив ДФС України, він станом на 01.12.2017 мав податковий борг з податку на додану вартість у сумі 132 500,00 грн., за рахунок несвоєчасно сплаченого податкового зобов`язання з ПДВ згідно з уточнюючим розрахунком від 30.11.2017.

06.08.2018 Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі № 809/891/18, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019, яким визнав протиправною бездіяльність ДФС України щодо невключення позивача в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року та зобов`язав ДФС України включити ТОВ «Ґудвеллі Україна» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року.

Рішенням суду від 06.08.2018 у справі № 809/891/18 встановлено факт протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення позивача в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року чим порушено гарантоване статтею 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» його право на отримання бюджетної дотації за наведений місяць року.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень станом на 26.05.2022 наведене рішення суду від 06.08.2018 та постанова суду апеляційної інстанції від 20.02.2019 у справі № 809/891/18 в касаційному порядку не переглянуті.

Переглядаючи спір в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з того, що встановлені судом у справі № 809/891/18 обставини протиправної бездіяльності відповідача щодо невключення позивача в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 є преюдиціальними в силу частини четвертої статті 75 ГПК України при вирішенні цього спору.

Отже, бездіяльність відповідача щодо його обов`язку з включення ТОВ «Ґудвеллі Україна» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 є протиправною формою поведінки, внаслідок якої позивач втратив надану йому Законом України «Про державну підтримку сільського господарства України» можливість на отримання суми бюджетної дотації за жовтень 2017 року.

Колегія суддів, переглядаючи справу також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2022. Так, Верховний Суд підкреслив, що позивач у результаті такої бездіяльності відповідача поніс майнові втрати (майнові вигоди), що могли бути реально отримані ним за звичайних обставин, якби його право не було порушено, що охоплюється визначенням упущеної вигоди, адже як свідчать встановлені обставини справи у 2017 році всі виділені Мінагрополітики кошти на бюджетну дотацію з бюджетної програми 2801580 «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників» податковим органом були розподілені та Казначейством у автоматичному порядку перераховані відповідним підприємствам товаровиробникам. Після виплати бюджетної дотації за жовтень 2017 року, Міністерство аграрної політики та продовольства України листом від 26.03.2018 № 37-21-7/9824 (вх. ДФС № 22121/5 від 24.05.2018) повідомило ДФС, про відсутність підстав для здійснення заходів щодо відкриття планових асигнувань за наведеною бюджетною програмою за результатами діяльності сільськогосподарських товаровиробників, зважаючи що Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» не передбачено видатків Мінагрополітики на виплату бюджетної дотації для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції.

Такі збитки перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною протиправною бездіяльністю відповідача, оскільки їх виникнення зумовлено невиконанням останнім обов`язку в силу положень Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні», Порядку № 83 від 08.02.2017 щодо включення позивача в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року.

Отже, підтверджена рішенням суду протиправна бездіяльність податкового органу щодо невключення сільськогосподарського товаровиробника, якому відповідно до статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні» надано право на отримання бюджетної дотації, до Реєстру отримувачів бюджетної дотації, у сукупності із встановленою судом неможливістю отримання дотації за жовтень 2017 року у встановленому законом порядку виключно у зв`язку з такою бездіяльністю ДПС вказує на наявність у діях ДПС складу цивільного правопорушення.

Так, саме невключення позивача в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року (протиправна поведінка ДПС) спричинило майнові збитки у вигляді упущеної вигоди (неможливість отримання дотації за жовтень 2017 року, гарантованої п. 161.1 статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні», тобто майнова сфера Товариства не збільшилась на суму дотації), і саме дії ДПС є причиною за якої майно Товариства не збільшилось на суму дотації.

Встановлене є підставою для стягнення з ДПС на користь Товариства збитків у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, пов`язаних з втратою ним можливості на отримання бюджетної дотації за відповідний період року у розмірі, який дорівнює розміру дотації за жовтень 2017 року.

Верховний Суд, скасовуючи судові акти попередніх судових інстанцій та скеровуючи справу на новий розгляд, у своїй постанові від 26.05.2022 зазначивпро необхідність з`ясування розміру дотації, яку мало право отримати Товариство у жовтні 2017 року, однак не отримало у зв`язку з протиправними діями ДПС. Зокрема, в частині визначення показника коефіцієнту пропорційності у спірний період.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 83 від 08.02.2017 на підставі повідомлення Казначейства про суму перерахованих коштів ДФС визначає щомісяця протягом трьох робочих днів після граничного строку сплати податку на додану вартість відповідно до Реєстру та поданої податкової звітності з податку на додану вартість суму коштів для кожного отримувача із застосуванням коефіцієнтів пропорційності та таблиці відповідності кодів видів економічної діяльності згідно з КВЕД, визначених у статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», кодам товарів згідно з УКТЗЕД, наведеної у додатку.

У поданому до суду позові ТОВ «Ґудвеллі Україна» визначило розмір заподіяних йому протиправною бездіяльністю відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди з урахуванням коефіцієнту пропорційності для інших товаровиробників за жовтень 2017 року, який дорівнює 1.

Натомість, відповідачем у Реєстрі отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року, який на виконання рішення суду від 06.08.2018 у справі № 809/891/18 було направлено на адресу ДКС України, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та Міністерства аграрної політики та продовольства України, при визначенні цієї суми бюджетної дотації за жовтень 2017 року був взятий для розрахунку коефіцієнт пропорційності за напрямками КВЕД у розмірі 0,52.

Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для фінансової підтримки сільгосптоваровиробників (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2017 року № 77) у 2017 році головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми було Мінагрополітики.

Механізм розподілу коштів, передбачених Мінагрополітики у державному бюджеті за програмою 2801580 «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників», які спрямовуються за напрямом «Бюджетна дотація сільськогосподарським товаровиробникам для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції» (далі - бюджетна дотація), у 2017 році визначав Порядок №83 (далі у редакції, що діяла у 2017 році).

Пунктом 2 Порядку № 83 передбачалось, що право на отримання бюджетної дотації мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, основною діяльністю яких є постачання сільськогосподарських товарів (у визначенні пункту 2.15 статті 2 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України»), вироблених ними на власних або орендованих основних засобах, за умови, що питома вага вартості таких сільськогосподарських товарів становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів, поставлених ними протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, та які на кінець звітного періоду (місяця), за який проводиться бюджетна дотація, в установленому порядку включені до Реєстру отримувачів бюджетної дотації, сформованого ДПС (далі - товаровиробники).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 83 бюджетна дотація виплачується товаровиробникам щомісяця з урахуванням вартості реалізованої продукції та вимог пункту 4 цього Порядку пропорційно частці сплаченої до бюджету суми податку на додану вартість за визначеними видами діяльності в загальній сумі сплати податку на додану вартість за умови, що такі товаровиробники не мають податкового боргу з податку на додану вартість на наступний день після граничного строку сплати такого податку за звітний період, за який надається бюджетна дотація.

Для проведення розрахунків з товаровиробниками Мінагрополітики відкриває в Казначействі небюджетний рахунок за балансовим рахунком групи рахунків 375 «Інші спеціальні рахунки» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - небюджетний рахунок) та доводить до відома ДФС інформацію про його реквізити і помісячний розподіл бюджетних асигнувань за напрямом «Бюджетна дотація сільськогосподарським товаровиробникам для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції» (пункт 6 Порядку № 83).

Казначейство забезпечує відкриття планових асигнувань державного бюджету за програмою 2801580 «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників» за напрямом «Бюджетна дотація сільськогосподарським товаровиробникам для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції» у перший робочий день місяця (пункт 7 Порядку № 83).

На другий день після відкриття планових асигнувань Казначейство перераховує з бюджетних рахунків Мінагрополітики суму, на яку відкрито асигнування за бюджетною програмою 2801580 «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників» за напрямом «Бюджетна дотація сільськогосподарським товаровиробникам для розвитку сільськогосподарських товаровиробників та стимулювання виробництва сільськогосподарської продукції», на відкритий небюджетний рахунок Мінагрополітики та повідомляє ДФС про суму перерахованих коштів та залишку коштів на небюджетному рахунку попереднього періоду (пункт 8 Порядку № 83).

На підставі повідомлення Казначейства про суму перерахованих коштів ДФС визначає щомісяця протягом трьох робочих днів після граничного строку сплати податку на додану вартість відповідно до Реєстру та поданої податкової звітності з податку на додану вартість суму коштів для кожного отримувача із застосуванням коефіцієнтів пропорційності та таблиці відповідності кодів видів економічної діяльності згідно з КВЕД, визначених у статті 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», кодам товарів згідно з УКТЗЕД, наведеної у додатку (пункт 9 Порядку № 83).

ТОВ «Ґудвеллі Україна» займається свинарством та належить до категорії інших товаровиробників (які не займаються птахівництвом).

Відповідно до підпункту 2 пункту 10 Порядку № 83 коефіцієнти пропорційності за напрямами, передбаченими пунктом 4 цього Порядку, розраховуються ДФС з точністю до чотирьох знаків після коми для інших товаровиробників за формулою:

Кі = СБДі / ПДВ,

де Кі - коефіцієнт пропорційності для інших товаровиробників;

СБДі - сума коштів, які спрямовуються на бюджетну дотацію іншим товаровиробникам на відповідний місяць;

ПДВ - частка сплаченої до бюджету суми податку на додану вартість за операціями, визначеними в пункті 16-1.3 статті 16-1 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» (крім КВЕД 01.47, 10.12 та 10.80), у загальній сумі сплати податку на додану вартість за відповідний місяць.

При цьому, якщо Кі> 1, то застосовується Кі = 1.

Для визначення коефіцієнтів пропорційності суми коштів, які щомісяця спрямовуються на бюджетну дотацію, за напрямами, передбаченими пунктом 4 цього Порядку, для інших товаровиробників визначаються таким чином:

- якщо сума сплаченого податку на додану вартість іншими товаровиробниками за результатами звітного (податкового) періоду більша або дорівнює різниці між сумою виділених на зазначений період асигнувань на бюджетну дотацію (з урахуванням залишку асигнувань попереднього місяця) та сумою коштів, які спрямовуються на бюджетну дотацію для товаровиробників, які займаються птахівництвом, то сума коштів, які спрямовуються на бюджетну дотацію іншим товаровиробникам, дорівнює різниці між сумою виділених асигнувань на бюджетну дотацію та сумою коштів, які спрямовуються на бюджетну дотацію для товаровиробників, які займаються птахівництвом;

- якщо сума сплаченого податку на додану вартість іншими товаровиробниками за результатами звітного (податкового) періоду менша різниці між сумою виділених на зазначений період асигнувань на бюджетну дотацію (з урахуванням залишку асигнувань попереднього місяця) та сумою коштів, які спрямовуються на бюджетну дотацію для товаровиробників, які займаються птахівництвом, то сума коштів, які спрямовуються на бюджетну дотацію іншим товаровиробникам, дорівнює сумі сплаченого податку на додану вартість такими товаровиробниками, а залишок коштів переходить на наступний місяць для виплати бюджетної дотації (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 83).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2022 витребувано у Державної податкової служби України та Державної казначейської служби України інформацію щодо сум бюджетної дотації, які підлягають перерахуванню отримувачам бюджетної дотації за жовтень 2017 року (в електронному та паперовому вигляді) саме у вигляді, як це передбачено Додатком до Порядку надання Державною фіскальною службою та Державною казначейською службою інформації стосовно бюджетної дотації, яка підлягає перерахуванню отримувачам бюджетної дотації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 179 та було сформовано для Державної казначейської служби України.

29.09.2022 представником третьої особи подано документи на виконання вимог ухвали суду від 09.09.2022, відповідно до яких, сума бюджетної дотації, яка підлягає перерахуванню ТОВ «Ґудвеллі Україна» з урахуванням уточнень минулих податкових звітних періодів складає 3 116 237,67 грн із застосуванням коефіцієнту пропорційності за напрямками КВЕД у розмірі 0,52.

Судом першої інстанції мотивовано зазначено, що розрахунок суми для кожного сільськогосподарського товаровиробника проводиться автоматично, виходячи із суми коштів, спрямованих а бюджетну дотацію у звітному місяці; переліку виробників, які відповідали критеріям отримувачів бюджетної дотації за звітний місяць, коефіцієнту пропорційності визначеному для кожного сільськогосподарського товаровиробника з переліку, згідно частки сплаченого ПДВ до бюджету таким виробником, що підлягали дотації в загальній сумі сплаченого ПДВ за місяць.

В свою чергу, позивачем не надано доказів того, що коефіцієнт пропорційності для інших товаровиробників у спірний період 2017 року дорівнював 1, або був більше 1, як стверджує позивач.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що належний до отримання Товариством розмір дотації за жовтень 2017 року становить 3 116 237,67 грн. Відповідно, саме на таку суму Товариством понесено збитки у зв`язку із протиправною поведінкою ДПС.

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ДПС на користь Товариства збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 3116237,67 грн.

Надаючи оцінку доводам ДПС, викладеним у апеляційній скарзі, колегія суддів звертає увагу ДПС, що передумовами звернення Товариства до суду не є невиконання рішення суду у справі №809/891/18, як помилково вказує відповідач у апеляційній скарзі. Тому виконання чи невиконання згаданого судового рішення не має правового значення для розгляду спору по суті.

Звертаючись із позовом, Товариство вказувало на протиправність поведінки ДПС щодо невключення Товариства в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року, у зв`язку з чим Товариство втратило можливість отримати дотацію за жовтень 2017 року. Подальше включення Товариства, хоча і на виконання рішення суду, до відповідного Реєстру не зумовило отримання Товариством дотації, оскільки відповідна бюджетна програма на 2018 рік була припинена, а кошти, виділені на дотації сільськогосподарським виробникам у жовтні 2017 року - розподілені між 1244 підприємствами.

Відповідно, спір у справі стосується виключно неправомірних дій ДПС, які завдали збитків Товариству. Переглядаючи спір в апеляційному порядку, колегія суддів зауважує, що у межах заявлених позовних вимог, підстав та доказів, наданих Товариством, саме ДПС є належним відповідачем, як особа, чиї дії спричинили матеріальні втрати (збитки) Товариству, а не Міністерство аграрної політики та продовольства, який є розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми. Отже, саме ДПС несе особисту відповідальність за дії, у результаті яких дотації за жовтень 2017 року були розподілені без включення до Реєстру отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року ТОВ «Ґудвеллі Україна».

За таких обставин, також відсутні підстави вважати, що спір носить публічно-правовий, а не приватно-правовий характер.

Колегія суддів також відхиляє доводи ДПС про те, що бюджетна дотація носить необов`язковий, а лише можливий характер, тому її неотримання, навіть у зв`язку із діями відповідача, не може бути кваліфіковане як понесення збитків.

У п. 89 постанови Верховного Суду від 26.05.2022 наголошено на хибності висновку про те, що сума бюджетної дотації не може вважатися, у розумінні статті 22 ЦК України, статей 224, 225 ГК України упущеною вигодою позивача. Верховним Судом підкреслено, що право на отримання суми бюджетної дотації за жовтень 2017 року було гарантовано позивачеві статтею 161 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства в Україні», а втрата ним можливості на отримання відповідної суми дотації, як свідчать встановлені обставини справи була зумовлена виключно протиправною бездіяльністю відповідача щодо невключення ТОВ «Ґудвеллі Україна» в Реєстр отримувачів бюджетної дотації за жовтень 2017 року. Відповідно, обсяг дотації, яку гарантовано мав отримати позивач, але не отримав внаслідок протиправних дій відповідача може бути кваліфіковано як збитки (упущена вигода) у розумінні ст. 22 ЦК України та ст.ст. 224, 225 ГК України.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, ухвалене з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2022, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, з огляду на викладене зазначає, що Державній податковій службі України, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і за наслідками апеляційного провадження, надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Колегія суддів також приймає доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у цій постанові.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 910/17717/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі № 910/17717/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17717/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.05.2023.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз