РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.05.2023Справа № 910/12473/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОТ Світлячок» (вул. Державна, буд. 35, м. Підгородне, Дніпропетровська обл., 52001; ідентифікаційний код 40697610)

до 1) Губиниської селищної ради (вул. Шевченка, буд. 16, смт. Губиниха, Дніпропетровська обл., 51250; ідентифікаційний код 04338457)

2) Дніпропетровської обласної державної адміністрації (пр.-т. Олександра Поля, 1, м. Дніпро, 49004; ідентифікаційний код 00022467)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача-2 - Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці (пр.-т. Дмитра Яворницького, буд. 108-А, м. Дніпро, 49038; ідентифікаційний код - 08602833)

про визнання недійсним розпорядження та визнання договору укладеним,

Представники сторін:

від позивача: Колошина Олена

від відповідача-1: Напханько Віталій

від відповідача-2: Чикаренко Ольга

від третьої особи: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОТ Світлячок» (далі за текстом - ТОВ «ДОТ Світлячок», Позивач) з позовом до Губиниської селищної ради (далі за текстом - Відповідач-1) та Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі за текстом - Дніпропетровська ОДА, Відповідач-2), в якому Позивач просить суд:

- визнати недійсним розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-955/0/3-21 від 02.12.2021 (далі за текстом - Розпорядження № Р-955/0/3-21);

- визнати укладеним між ТОВ «ДОТ Світлячок» та Губиниською селищною радою договір оренди земельної ділянки загальною площею 2, 0900 га, кадастровий номер - :05:003:0004, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, за місцем розташування комплексу будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Хащеве, вул. Овчаренко, буд. 2Ш в редакції згідно прохальної частину позовної заяви (далі за текстом - Договір).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Розпорядженням № Р-955/0/3-21 Дніпропетровської ОДА, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження від 23.04.2021 № Р-388/3/3-21 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» земельної ділянки площею 2, 0900 га в оренду» та від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 0900 га в оренду» прийнято в непередбачений законом спосіб, оскільки відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

При цьому, Позивачем звертається увага на фактичне виконання розпоряджень, які скасовані оскаржуваним Розпорядженням № Р-955/0/3-21, що також на його думку унеможливлює їх скасування (втрату чинності).

Позивач також просить суд визнати укладеним Договір, оскільки його не укладання зумовлене виключно незаконною бездіяльністю Відповідача-2, а саме посилання останнього на проведення перевірки законності реєстрації права власності на нерухоме майно - дитячий оздоровчий табір «Світлячок», який розташований на земельній ділянці щодо оренди якої Позивача звертався до Відповідача-1.

Відповідачем-1 відмовлено в укладанні Договору з наступних підстав:

- наявність та чинність Розпорядження № Р-955/0/3-21;

- набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 (далі за текстом - Закон 1423-IX), яким доповнено пункт 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України);

- враховуючи внесені зміни до законодавства питання укладення Договору з Позивачем відноситься до компетенції та дискреції Відповідача-1.

У відповідь на відзив Відповідача-2 Позивачем звертається увага суду на те, що нормами чинного законодавства не передбачено прав обласної державної адміністрації скасовувати свої розпорядження при існуванні заперечень суб`єкта правовідносин (Позивача) із врахуванням того, що скасовані нормативні акти Відповідача -2 були виконані зі сторони Позивача, що призвело до настання незворотних правових наслідків, а відтак мали б бути виконані і Відповідачем-1.

При цьому Позивач вказує, що адміністративні акти, в тому числі і розпорядження Відповідача-2 можуть бути визнанні незаконними лише в судовому порядку, а обставини невідповідності розташування об`єктів нерухомості Позивача місцю розташуванню земельної ділянки не підтверджено жодним доказом.

Також Позивач заперечує в частині визнання неналежним та недостовірним доказом листа Позивача від 17.12.2021 № 78.

2. Стислий виклад позиції Відповідача-1.

Із поданого Відповідачем-1 відзиву вбачається, що лист Позивача від 17.12.2021 № 78 є неналежним та недостовірним з огляду на те, що лист підписано директором, який станом на дату 17.12.2021 помер згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідач-1 стверджує, що вказаним вище спростовуються доводи Позивача, що він звертався до Губиниської селищної ради.

Надання Відповідачем-1 відповіді на лист від 17.12.2021 № 78 обґрунтовано відсутністю станом на той період інформації стосовно смерті директора Позивача.

Також Відповідачем-1 звертається увага суду, що в листі Позивача від 17.12.2021 № 78 всупереч абзацу 2 частини 1 статті 644 ЦК України в пропозиції укласти договір не зазначено істотних умов останнього, які визначені статтею 15 Закону України «Про оренду землі», а також не надано жодних відомостей про бажаний об`єкт оренди, а відтак не дотримано порядку надання такої пропозиції.

Так, домовленості між сторонами щодо укладання Договору не виникло і не могло виникнути оскільки навіть не було процесу обговорення його умов.

Крім того, на момент так званого звернення Позивача до Відповідача-1 розпорядження Голови Дніпропетровської ОДА від 23.04.2021 № Р-388/3/3-21 та від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 втратили чинність , а відтак не могли створити жодних правових підстав, в тому числі і для Губиниської селищної ради.

Відповідач-1, яка є правонаступником Вільненської сільської ради у відзиві офіційно стверджує, що адреса об`єкту: вул. Овчаренка, 2Ш, с. Хащове, Новомосковський район, Дніпропетровська обл. не присвоювалась, на підтвердження чого надано довідку, а за період з 1997 по 03.12.2022 не було жодного звернення, в тому числі і від балансоутримувача - Управління МВС України на Придніпровській залізниці з приводу присвоєння адреси дитячому оздоровчому табору «Світлячок», який не має адреси, а має лише місце розташування.

Відповідач зазначає, що Позивач фактично намагається взяти в оренду земельну ділянку, що закріплена та обліковується за іншою юридичною особою - Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці, який в свою чергу в процедурі ліквідації ініціював питання безоплатної передачі дитячого оздоровчого табору «Світлячок» у комунальну власність.

Згідно наданої Відповідачем-1 інформації за фактом проведення незаконної державної реєстрації 22.09.2016 за ТОВ «ДОТ Світлячок» права власності на комплекс будівель та споруд за адресою: вул. Овчаренка, 2Ш, с. Хащове, Новомосковський район, Дніпропетровська обл. порушено кримінальне провадження № 0000048 від 21.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України.

3. Стислий виклад позиції Відповідача-2.

Із поданого Відповідачем-2 відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З дати набрання чинності Закону 1423-IX, а саме з 27.05.2021 Відповідач-2 та / або Новомосковська РДА від імені Відповідача-2 не уповноважена укладати та визнавати умови Договору оренди спірної земельної ділянки оскільки останнім у відповідності до положень абзацу 12 пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України прямо встановлено заборону на розпорядження такою земельною ділянкою в силу віднесення її до комунальної власності.

Відповідач-2 зазначає, що фактично підставою для прийняття Головою Дніпропетровської облдержадміністрації розпоряджень від 23.04.2021 № Р-388/3/3-21 та від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 та передачі земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (по факту розміщення комплексу будівель і споруд), були відомості про державну реєстрацію права власності ТОВ «ДОТ Світлячок» на відповідне нерухоме майно.

Водночас, підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження стала інформація надана Головним управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, викладена у клопотанні від 17.11.2021 № 1084-ДК/0012/КВ/06/01-21, згідно якої Відповідач-2 дійшов висновку, що при оформленні Позивачем земельної ділянки площею 2, 0900 га (кадастровий номер - :05:003:0004) використано недостовірні дані про місце розташування нерухомого майна та не враховано права Управління МВС України на Придніпровській залізниці на дитячий оздоровчий табір «Світлячок».

Відтак, оскільки оформлення Позивачем вказаної земельної ділянки здійснено з порушенням чинного законодавства України, а саме статей 120, 124 ЗК України, статті 377 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) розпорядження Голови Дніпропетровської ОДА від 23.04.2021 № Р-388/3/3-21 та від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 є такими, що не підлягаю реалізації у зв`язку із чим вони підлягають скасуванню або визнанню таким, що втратили чинність.

При цьому, Відповідач-2 зазначає, що оскаржуване розпорядження є актом індивідуальної дії, що виключає можливість віднесення його до нормативно - правового акту, а його виконання чи не виконання повинно оцінюватися зі змісту конкретного (спірного) випадку.

При обґрунтуванні правомірності постановлення Розпорядження № Р-955/0/3-21 Відповідач-2 посилається на положення пункту 92 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 17.01.2018 № 55.

Таким чином, Відповідач-2 стверджує, що видача оскаржуваного розпорядження є законною та правомірною, а відтак підстав для укладення Договору наразі відсутні.

Крім того, Відповідач-2 просить суд визнати неналежним та недостовірним доказом лист Позивача від 17.12.2021 № 78.

Із наданих заперечень на відповідь на відзив вбачається, що Відповідач-2 вважає, що Позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки позовні вимоги фактично суперечать одна одній, що у подальшому унеможливлює виконання рішення суду.

При цьому Відповідачем-2 повторно зазначаються викладені у відзиві на позов аргументи та доводи, а також вказується про те, що вимога Позивача про визнання недійсним розпорядження не створює обов`язків для Відповідача-2 щодо укладання Договору, яка в свою чергу є виключно дискреційним правом суб`єкта владних повноважень.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 позовну заяву залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду інформації щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

25.11.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 19.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 підготовче засідання відкладено на 30.01.2023.

30.01.2023 та 01.02.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву Відповідача-2, до якого додано клопотання про залучення третіх осіб, клопотання про зупинення провадження, клопотання про визнання неналежним та недостовірним доказу, заява про продовження процесуального строку для подання відзиву на позову.

У підготовчому засіданні 30.01.2023, яке проходило в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми захищеного відеоконференцзв`язку з судом «ВКЗ», судом відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача-2 про зупинення провадження у справі.

Також у даному засіданні, суд зазначив, що клопотання Відповідача-2 про продовження процесуального строку не підлягає задоволенню з огляду на те, що процесуальну дію Відповідачем-2 вже вчинено (подано відзив), у зв`язку з чим у відповідності до статті 119 ГПК України такий строк може бути поновлено за клопотанням сторони. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 30.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 клопотання Дніпропетровської ОДА про залучення до участі у розгляді справи третьої особи задоволено та залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача-2 - Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці (далі за текстом - Управління). Підготовче засідання відкладено на 27.02.2023.

22.02.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь Позивача на відзив Відповідача-2, разом з клопотанням про поновлення процесуального строку.

24.02.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача-2 про поновлення процесуального строку на подання відзиву по справі.

27.02.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про визнання представника Відповідача-2 неповажними та необхідність відмовити Відповідачу-2 в прийнятті відзиву на позов та інших заявах , поданих у справі з огляду на неналежне представництво.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 підготовче засідання відкладено на 13.03.2023.

08.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Відповідача-2.

10.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від Відповідача-1 із заявою про продовження процесуального строку на подання відзиву.

13.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідача-2 на відповідь на відзив, клопотання про залучення третьої особи та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовчому засіданні 13.03.2023, розглянувши заяву Позивача про визнання неповноважним представника Відповідача-2 та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні з підстав необґрунтованості.

Також у даному засіданні, розглянувши клопотання Позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив, суд дійшов висновку його задовольнити, поновити строк та долучити відповідь на відзив до матеріалів справи.

Крім того, у підготовчому засіданні 13.03.2023, судом відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача-1 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, з огляду на відсутність факту його пропуску, а відзив на позов долучено до матеріалів справи.

Також у підготовчому засіданні 13.03.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотань Відповідача-2 про залучення до участі у розгляді справи третьої особи та залишення позову без розгляду. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 13.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.03.2023.

22.03.2023 та 28.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення Позивача.

24.03.2023 та 28.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від Управління.

Судове засідання 27.03.2023 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Пукаса А.Ю. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 судове засідання призначено на 10.04.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 судове засідання відкладено на 08.05.2023.

25.04.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення Позивача.

08.05.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Відповідача-2.

У судовому засіданні 08.05.2023, яке проходило в режимі відеоконференції за допомогою програми захищеного відеоконференцзв`язку з судом «ВКЗ» Позивач надав пояснення по суті заявлених вимог, які просив суд задовольнити.

Представники Відповідача-1 та Відповідача-2 заперечували щодо задоволення позову.

Представник третьої особи у дане засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 08.05.2023 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Як вбачається із наданих Позивачем доказів, а саме згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.11.2022 Позивач з 22.09.2016 є власником нерухомого майна: комплекс будівель та споруд, об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер 32) за адресою вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Хащеве, Дніпропетровська обл., який складається із 13-ти приміщень, воріт, огорожі та навісу, на підставі акту приймання-передачі від ТОВ «Веселка» до ТОВ «ДОТ Світлячок».

Згідно заяви Позивача (зареєстрованої Відповідачем-2 за вхід. № 4473/0/1-18 від 10.05.2018) останній звернувся на ім`я Голови Дніпропетровської ОДА з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 2, 0900 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Вільненської ради Новомосковського району Дніпропетровської області під об`єктом нерухомого майна - комплекс будівель та споруд, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код КВЦПЗ 07.01).

Як вбачається з матеріалів справи розпорядженням Голови Дніпропетровської ОДА № Р-448/0/3-18 від 10.07.2018 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 0900 га» вирішено:

- надати ТОВ «ДОТ Світлячок» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0900 га в оренду за рахунок земель рекреаційного призначення державної власності за межами населеного пункту, на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (обслуговування комплексу будівель та споруд);

- зобов`язано ТОВ «ДОТ Світлячок» замовити розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та у встановленому чинним законодавством порядку надати на затвердження до облдержадміністрації.

Розпорядженням Голови Дніпропетровської ОДА № Р-388/0-3-21 від 23.04.2021 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» земельної ділянки площею 2, 0900 га в оренду» вирішено:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «ДОТ Світлячок» 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Вільненська сільська рада;

- надати ТОВ «ДОТ Світлячок» земельну ділянку державної власності площею 2,0900 га (кадастровий номер: :05:003:0004) із земель рекреаційного призначення за межами населеного пункту, на території Губиниської об`єднаної територіальної громади (Вільненська сільська рада) Новомосковського району Дніпропетровської області, в оренду строком на 49 років для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (за місцем розташування комплексу будівель і спору);

- доручити голові Новомосковської райдержадміністрації від імені облдержадміністрації у встановленому чинним законодавством порядку укласти з ТОВ «ДОТ Світлячок» договір оренди земельної ділянки, вказаної у пункті 2 цього розпорядження, з орендною платою у розмірі, передбаченому Податковим кодексом України та визначеному за згодою сторін;

- забезпечити ТОВ «ДОТ Світлячок» здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, зазначеної у пункті 3 цього розпорядження, у встановленому законодавством порядку;

- використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням відповідно до вимог законодавства з урахуванням наявних обмежень, у тому числі згідно зі статтями 60, 61 Земельного кодексу України, умов договору оренди землі;

- забезпечити своєчасне проведення (оновлення) нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до вимог законодавства.

05.05.2021 Позивач звернувся до Новомосковської райдержадміністрації із заявою про укладення договору оренди на підставі розпорядження Голови Дніпропетровської ОДА № Р-388/0-3-21 від 23.04.2021.

Дана заява зареєстрована Новомосковською райдержадміністрацією 12.05.2021 за вхід № 1258/0/326-21.

У відповідь на вказану заяву Новомосковська райдержадміністрація листом від 07.06.2021 вих. № 03-26-2430/0/327-21 повідомила Позивача, що станом на 07.06.2021 Дніпропетровською облдержадміністрацією спільно з Новомосковською райдержадміністрацією проводиться перевірка дотримання вимог законодавства «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» стосовно державної реєстрації нерухомого майна дитячого оздоровчого табору «Світлячок», що розташоване за адресою: вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Хащеве, Новомосковський район, Дніпропетровська обл. Про результати проведеної перевірки буде прийнято рішення та повідомлення Позивача.

06.09.2021 Позивач (адвокат Пташинський О.А.) на виконання розпорядження Голови Дніпропетровської ОДА № Р-388/0-3-21 від 23.04.2021 звернувся до Новомосковської райдержадміністрації із заявою вих. № 20/06.09.21 щодо укладання договору із заявою, до якої додано окрім документів на підтвердження повноважень адвоката, проект договору оренди земельної ділянки.

Так, у відповідь на зазначене Новомосковська райдержадміністрація листом від 28.10.2021 № 03-38-4907/0/327-21 повідомила, що наразі проводиться перевірка на дотримання вимог законодавства «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» стосовно державної реєстрації нерухомого майна дитячого оздоровчого табору «Світлячок», що розташоване за адресою: вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Хащеве, Новомосковський район, Дніпропетровська обл.

В подальшому, Позивач звернувся до Відповідача-1 з листом вих. № 78 від 17.12.2021 за підписом директора ОСОБА_1, в якому зазначено, що з огляду на набрання чинності 27.05.2014 Закону 1423-ХІ, відповідно до норм якого повноваження Дніпропетровської облради та райдержадміністрацій на розпорядження землями рекреаційного призначення державної форми власності за межами населених пунктів - припинені, правонаступником прав та обов`язків Дніпропетровської обласної державної адміністрації по виконанню її розпоряджень, а саме укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер - :05:003:0004 є Губиниська селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області, з огляду на що Позивач клопотав перед Відповідачем-1 про укладення договору оренди на спірну земельну ділянку.

При цьому, судом встановлено, що згідно листа Міністерства юстиції України Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області від 26.07.2022 № 1021/20.8-12 повідомлено про наявність в державному реєстрі актів цивільного стану громадян запису про смерть № 468 від 08.12.2021, складеного виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (директор Позивача).

Відповідач-1 надав відповідь на лист Позивача (від 24.01.2022 № 172), в якому вказано, що розпорядженням Голови Дніпропетровської ОДА № Р-448/0/3-18 від 10.07.2018 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 0900 га» та № Р-388/0-3-21 від 23.04.2021«Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» земельної ділянки площею 2,0900 га в оренду» втратили чинність на підставі розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-955/0/3-21 від 02.12.2021 «Про втрату чинності розпоряджень голови облдержадміністрації від 23.04.2021 № Р-388/0-3-21 та від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18, а отже у нього відсутні повноваження на укладання договору оренди земельної ділянки.

Так, судом встановлено, що розпорядженням в.о. Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-955/0/3-21 від 02.12.2021, на підставі Законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про землеустрій», «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, за результатами розгляду клопотання з питань дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.11.2021 № 1084-ДК/0012/КВ/06/01/-21 визнано такими, що втратили чинність розпорядження голови облдержадміністрації: № Р-448/0/3-18 від 10.07.2018 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 0900 га» та № Р-388/0-3-21 від 23.04.2021 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» земельної ділянки площею 2, 0900 га в оренду».

Із доданих Відповідачем-2 до справи доказів вбачається, що юридичний департамент останнього звертався до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із листом від 10.08.2021 вих № 13-1462/0/139-21 (т. 1, а.с. 165).

У вказаному листі Відповідачем-2 визнано, що відомості про право власності на нерухоме майно Позивача за адресою вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Хащеве, Новомосковський район, Дніпропетровська обл. є достовірними в силу внесення їх до Державного реєстру прав.

Однак, згідно відомостей Новомосковської райдержадміністрації (лист від 12.05.2021 № 03-26-1980/0/327-21) у квітні 2020 року Управління МВС на Придніпровській залізниці зверталося до останньої з листом щодо сприяння передачі певного нерухомого майна дитячого оздоровчого «Світлячок» в спільну власність територіальних громад відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.08.2019 № 551 «Про передачу нерухомого майна в спільну власність територіальних громад Дніпропетровської області» та рішення Дніпропетровської обласної ради від 22.02.2019 № 461-16VII «Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, Дніпропетровської області».

У свою чергу, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні, місце розташування згідно долучених матеріалів останнього: Вільненська сільська рада, Новомосковський район, Дніпропетровська область, а окрема адреса не присвоювалась.

Згідно доводів Відповідача-2, за оперативною інформацією Управління МВС України на Придніпровській залізниці його нерухоме майно розташовано в межах тієї ж земельної ділянки, яку має намір орендувати ТОВ «ДОТ Світлячок», що може свідчити про недостовірність даних у відповідному проекті землеустрою, поданого Позивачем.

Відтак, на підставі звернення Новомосковської райдержадміністрації щодо проведення додаткової перевірки правовстановлюючих документів на майно ТОВ «ДОТ Світлячок» та з метою недопущення порушень чинного законодавства України Відповідач-1 звернувся з проханням до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області здійснити перевірку законності використання земельної ділянки (кадастровий номер - :05:003:0004) нерухомого майна ТОВ «ДОТ Світлячок» (за адресою вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Хащеве, Новомосковський район, Дніпропетровська обл.).

Також із листа від 12.05.2021 № 03-26-1980/0/327-21 (т. 1, а.с. 195) вбачається, що при вивчені Новомосковською райдержадміністрацією поданих ТОВ «ДОТ Світлячо» документів встановлено, що при розроблені проекту відведення земельної ділянки відділом у Новомосковському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано довідку від 28.02.2019 № 4-0.23-308/170-19 де зазначено, що земельною ділянкою рекреаційного призначення площею 2, 09 га державної власності дитячого оздоровчого табору «Світлячок» користується Управління МВС України на Придніпровській залізниці.

Зазначені вище обставини підтверджуються у письмових поясненнях (відзиві) третьої особи.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору (1997 року), укладеного між Дніпропетровським електротехнічним заводом «Світлофор» та Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці та Акту від березня 1997 року Дніпропетровським електротехнічним заводом «Світлофор» безоплатно передано на баланс Управлінням МВС України дитячий оздоровчий табір «Світлячок», розташований в Новомосковському районі на місцях госсільхоза (т. 1, а.с. 170, 174).

Згідно рішення Новомосковської районної ради від 16.08.1997 № 9-13/ХХІІ «Про надання земельних ділянок лісового фонду у тимчасове користування на умовах оренди під бази відпочинку та дитячі табори» вбачається, що Управлінню МВС на Придніпровській залізниці відведено у тимчасове користування до 31.12.2005 земельну ділянку площею 2,09 га (т. 1, а.с. 172).

Згідно листа від 26.04.2017 № 2707/Рп «Про передачу нерухомого майна УМВС України на Придніпровській залізниці» (т. 1, а.с. 179) ГУ НП у Дніпропетровській області надано згоду на прийняття в оперативне управління (на баланс) нерухомого майна літнього оздоровчого табору «Світлячок», а саме: спальний корпус № 2, 3, шлакоблочний спальний корпус, спальний корпус, їдальню, гуртожиток, ізолятор, гуртожиток із цегли, укріплення берега річки, вбиральня, спальний корпус № 1, штабний будинок, душову.

В подальшому, у зв`язку із ліквідацією Управління МВС на Придніпровській залізниці останнє звернулося до голови Дніпропетровської обласної ради із листом № 83 від 29.03.2018 «Про передачу об`єктів нерухомості» у комунальну власність територіальної громади та з листом № 157 від 04.07.2018 «Про передачу ДОТ « Світлячок» (т. 1, а.с. 181, 182).

З аналогічним питанням також до Дніпропетровської обласної ради зверталося і Міністерство внутрішніх справи України листом від 16.08.20018 № 11852/03/25-2018 (т. 1, а.с. 181).

Згідно витягу із рішення Дніпропетровської обласної ради від 22.09.2019 № 461-16VІІ надано попередню згоду на прийняття з державної власності до спільної власності територіальної громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області без права на відчуження будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Світлячок», розташованого на землях рекреаційного призначення Новомосковського лісового господарства та на землях Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що перебувають на балансі Управління МВС на Придніпровській залізниці (т. 1, а.с. 185).

Крім того, згідно доводів Відповідачів, на підтвердження чого надано довідку Губиниської селищної ради від 07.06.2021 (т. 1, а.с. 197) рішень про присвоєння адреси дитячому оздоровчому табору «Світлячок» не приймалися, а відповідних заяв не надходило.

Згідно листа Фонду державного майна (РВ Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях) № 02-12-03597 (т. 1 а.с. 218) за даними інформаційно-пошукової системі, яку веде останній, не значиться інформація щодо об`єктів нерухомості за адресою: вул. Овчаренка, 2 Ш, с. Хащове, Новомосковський район, Дніпропетровської області.

Із клопотання ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області з питань дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою від 17.11.2021 № 1084-ДК/0012/КВ/06/01/-21 (т. 1, а.с. 222), яке фактично стало підставою для прийняття оскаржуваного Розпорядження № Р-955/0/3-21 від 02.12.2021 вбачається наступне:

- місце розташування нерухомого майна ТОВ «ДОТ Світлячок» не може відповідати місцю розташування земельної ділянки площею 2,0900 га (кадастровий номер - :05:003:0004), про що повідомляє Губиниська селищна рада Дніпропетровської області, за інформацією якої рішення Вільненської сільської ради про присвоєння адреси вказаному об`єкту (Новомосковський район, с. Хащеве, вул. Овчаренко, буд. 2Ш) не приймались;

- з виїздом на місце встановлено, що на земельній ділянці площею 2,0900 га (кадастровий номер - :05:003:0004) розташовано інший об`єкт нерухомого майна;

- будівлі та споруди дитячого оздоровчого табору «Світлячок», який згідно з матеріалами технічної інвентаризації нерухомого майна 2018 року перебуває на балансі Управління МВС України на Придніпровській залізниці ();

- за наявною інформацією вказаний об`єкт нерухомого майна Управлінню МВС України на Придніпровській залізниці передано Дніпропетровським електротехнічним заводом «Світлофор» за договором безоплатної передачі дитячого літнього оздоровчого табору «Світлячок» від 19.03.1997;

- відповідно до даних Державного земельного кадастру на теперішній час право оренди на земельну ділянку площею 2,0900 га з кадастровим номером :05:003:0004 не зареєстровано.

Таким чином, згідно наданих ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області висновків, ТОВ «ДОТ Світлячок» під час оформлення земельної ділянки площею 2, 0900 га (кадастровий номер :05:003:0004) використано недостовірні дані про місце розташування нерухомого майна та не враховано права Управління МВС України на Придніпровській залізниці на ДОТ «Світлячок».

Згідно вимоги ГУ НПП в Дніпропетровській області Новомосковського районного відділу поліції № СВ-9476 від 03.12.2021 у провадження слідчого відділу перебувають матеріали досудового розслідування (№0000048) щодо заволодіння невідомими особами шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна дитячого адміністративного табору «Світлячок», які знаходяться за адресою: с. Вільне, Новомосковське район, Дніпропетровська область (т. 1, а.с.126).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Законом України «Про місцеві державні адміністрації», який відповідно до Конституції України визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій, закріплено наступне:

- виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою (стаття 1);

- місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій (частина 1 статті 8);

- до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань зокрема використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля (пункт 7 частини 1 статті 13);

- обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю (частина 1 статті 33);

- голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством (частина 1 статті 41).

Відповідно до підпункту а) частини 1 статті 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить зокрема розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Як встановлено судом вище, Відповідачем-2 в силу наявності в Державному реєстрі прав відомостей про право власності Позивача на нерухоме майно за адресою вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Хащеве, Новомосковський район, Дніпропетровська обл. та у відповідності до наділених облдержадміністрації повноважень згідно частини 5 статті 122 та частини 1 статті 123 ЗК України видано два розпорядження: від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 0900 га в оренду» та 23.04.2021 № Р-388/3/3-21 «Про надання ТОВ «ДОТ Світлячок» земельної ділянки площею 2, 0900 га в оренду».

Однак, враховуючи наявність інформації від Новомосковської райдержадміністрації, Управління МВС на Придніпровській залізниці, Губиниської селищної ради, ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Фонду державного майна в частині надання ТОВ «ДОТ Світлячок» недостовірної інформації про місце розташування його нерухомого майна при оформленні земельної ділянки кадастровий номер: :05:003:0004 площею 2, 0900 га та неврахування права Управління МВС на Придніпровській залізниці на користування такою земельною ділянкою, чим допущено порушення чинного законодавства, а саме статей 120 та 134 ЗК України, статті 377 ЦК України згідно листа від 17.11.2021 № 1084-ДК/0012/КВ/06/01/-21 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Відповідачем-2 видано оскаржуване розпорядження.

Так, Відповідачем-2 видано Розпорядження № Р-955/0/3-21, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 та 23.04.2021 № Р-388/3/3-21 чим фактично анульовано процедуру та порядок оформлення Позивачем права користування спірною земельною ділянкою та укладення відповідного Договору.

Згідно доводів Позивача, Відповідачем - 2 порушено процедуру скасування зазначених вище двох розпоряджень, які безпосередньо мають відношення до ТОВ «ДОТ Світлячок», оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства розпорядження голови ОДА може бути скасоване виключно в судовому порядку згідно частини 3 статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Статтею 118 Конституції України визначено, що рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відтак, зазначений Законом України «Про місцеві державні адміністрації» порядок скасування розпоряджень голови державної адміністрації повністю відповідає статті 118 Конституції України.

Суд зазначає, що визнанні такими, що втратили чинність розпорядження є актами індивідуальної дії, стосується прав та інтересів Позивача, а відтак їх скасування зачіпає правомірні інтереси останнього, оскільки на час видачі дозволу на розробку проекту землеустрою він діяв правомірно, оскільки докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

Також суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази анулювання/скасування запису про право власності Позивача на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 32 за адресою розташування: вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Харчове, Новомосковський район, Дніпропетровська обл., а відтак судом презюмується правомірність таких реєстраційних дій.

Відтак, на переконання суду фактичне скасування Відповідачем-2 в односторонньому порядку власних розпоряджень порушує права Позивача щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомості, що фактично підтверджує незаконність дій Відповідача-2.

При цьому суд вказує, що у рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 Конституційний Суд України відзначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

У пункті 5 мотивувальної частини цього Рішення йдеться про органи місцевого самоврядування, а не органи виконавчої влади. Проте, принцип неможливості скасування ненормативних правових актів після їх виконання, який сформульований у цьому Рішенні, не вичерпується застосуванням лише до суб`єктів певного виду, і спрямований на забезпечення гарантій стабільності суспільних відносин загалом. Цей принцип повинен за аналогією застосовуватися до всіх суб`єктів владних повноважень.

Зазначений правовий підхід узгоджується із позицією Верховного Суду, висловлений у постановах від 29.04.2020 у справі №2340/4521/18, від 02.04.2020 у справі №821/229/17, від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що Позивачем здійснено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 0900 га за рахунок земель рекреаційного призначення державної власності за межами населеного пункту, на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а відтак виконано розпорядження від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18, що також унеможливлювало його скасування.

Додатково суд зазначає, що виокремленні Відповідачем-2 підстави для прийняття Розпорядження № Р-955/0/3-21 в даному випадку не виправдовують факту порушення порядку та процедуру скасування розпоряджень від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 та від 23.04.2021 № Р-388/3/3-21.

Посилання Відповідача-2 на положення пункту 92 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 17.01.2018 № 55, згідно якого після набрання чинності наказом (розпорядженням) внесення змін до нього, визнання його таким, що втратив чинність, чи його скасування здійснюється лише шляхом видання нового наказу (розпорядження), є безпідставними оскільки не стосуються даних правовідносин, а наприклад можуть бути реалізовані при скасуванні акту місцевих державних адміністрацій органом виконавчої влади вищого рівня, як це визначено частиною 1 статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Також у постанові Верховного Суду справа № 813/4387/17 від 28.09.2022 зазначено, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Наприклад, у пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), №48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), №21151/04, пункту 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), №10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, пункт 74, від 20.05.2010 і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), №36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), №35298/04, пункту 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).

Крім того, судом критично оцінюються твердження Відповідача-2 про те, що Розпорядження № Р-955/0/3-21 є законним з огляду на той факт, що розпорядження голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 та 23.04.2021 № Р-388/3/3-21 визнано такими, що втратили чинність, а не скасовані, з огляду на те, що Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 стосувалося права органів місцевого самоврядування скасовувати власні правові акти, при цьому правові наслідки скасування і визнання акту нечинним, в контексті цього спору, є однаковими - вони припиняють дію.

Згідно із частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 та пункту 10 частини 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини того, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, або кого вона представляє, а метою захисту є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права чи охоронюваного інтересу. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 903/1173/15, від 09.11.2021 у справі № 906/1388/20, від 26.08.2021 у справі №924/949/20, від 23.10.2018 у справі №903/857/18, від 20.08.2019 у справі №911/714/18, від 13.10.2020 у справі №911/1413/19.

Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 903/1173/15, від 09.11.2021 у справі № 906/1388/20, від 26.08.2021 у справі № 924/949/20, від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17, від 13.10.2020 у справі № 911/1413/19.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що прийняття Відповідачем - 2 розпорядження № Р-955/0/3-21 від 02.12.2021 не відповідає приписам чинного законодавства - статті 118 Конституції України та статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» оскільки прийнятий з порушенням імперативного припису законодавства, що відповідно свідчить про обґрунтованість вимог Позивача в цій частині та належність (ефективність) обраного Позивачем способу захисту.

Що стосується другої позовної вимоги щодо укладення між Позивачем та Відповідачем-1 договору оренди суд зазначає наступне.

27.05.2021 набрав чинності Закон № 1423, яким доповнено пункт 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, згідно якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Крім того пунктом 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України визначено наступне:

- земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки;

- з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними;

- надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Підпунктом а) частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. (стаття 6 Закону України «Про оренду землі»)

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотні умов договору оренди визначено статтею 15 вказаного Закону.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 1, 2 та 3 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно з частиною 1 статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Враховуючи перехід спірної земельної ділянки у комунальну власність територіальної громади, Позивач звернувся до Відповідача-1 із листом вих. № 70 від 17.12.2021 із пропозицією укласти Договір оренди.

Як встановлено судом вище даний лист підписаний станом на 17.12.2021 директором Позивача - ОСОБА_1, який згідно наявних у справі доказів помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно виключає можливість підписання листа вих. № 70 самостійно особою директора та відповідно викликає у суду сумнів щодо добросовісної поведінки Позивача.

Заперечення Позивача в цій частині та зазначення, що смерть директора не зупиняє та не припиняє діяльність товариства, оскільки документи складалися, підписувалися та надсилалися ще за його життя, жодним чином не спростовує факт підписання листа невстановленою особою, оскільки фактично підписант станом на дату його складання вважався померлим.

Відтак, лист Позивача вих. № 70 від 17.12.2021 не може вважатися належною пропозицією Відповідачу-1 укласти Договір, а відтак не може бути прийняти судом у якості належного та допустимого доказу.

При цьому суд вказує, що інших доказів звернення Позивача до Відповідача-1 щодо укладення Договору відсутні.

Із врахуванням викладеного суд вказує, що Позивачем також не повідомлено Відповідача-1 у відповідності до абзацу 13 пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України про прийняті Відповідачем-2 розпорядження від 10.07.2018 № Р-448/0/3-18 та від 23.04.2021 № Р-388/3/3-21.

Таким чином, суд погоджується з аргументом Відповідача-1 стосовно того, що Позивач не звертався до нього із пропозицією укласти договір у належний спосіб та у порядоку, передбаченому вказаними вище нормами законодавства, що відповідно виключає факт порушення прав Позивача в цій частині та можливість укладання Договору в судовому порядку.

Відтак, на переконання суду, укладати Договір в судовому порядку, враховуючи відсутність належної реалізації Позивачем пред`явлення пропозиції, буде передчасним та з обмеженням дискреційних повноважень Відповідача-1, що відповідно свідчить про необхідність відмови у задоволенні позову в цій частині.

Додатково суд погоджується з аргументами Відповідача-1 щодо не зазначення Позивачем в листі № 70 від 17.12.2021 істотних умов договору, а саме: дати укладення, орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а також відсутність самого проекту Договору.

При цьому суд звертає увагу, що розпорядженням голови Дніпропетровської ОДА від 23.04.2021 № Р-388/0/3-21 визначено строк оренди (49 років) та вказано, що орендна плата повинна бути в розмірі, передбаченому Податковим кодексом України та за згодою сторін.

З поміж викладеного, при вирішенні питання укладення договору оренди судом також враховано надану від державних органів інформацію щодо не присвоєння дитячому оздоровчому табору «Світлячок» адреси, яка вказується Позивачем - вул. Овчаренка, буд. 2Ш, с. Хащеве, Новомосковський район, Дніпропетровська обл. та намірами взяти в оренду земельну ділянку з кадастровим номером: :05:003:0004, яка згідно наявних у справі доказів перебуває у користуванні Управління МВС на Придніпровській залізниці.

Зазначені дії викликають у суду сумніви щодо добросовісності Позивача при вчиненні дій щодо укладення Договору оренди та на переконання суду відповідно потребують більш детального дослідження Відповідачем-1 при реалізації останнім дискреційних повноважень з метою дотримання принципу належного врядування.

Додатково суд вважає за необхідне вказати, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.08.2019 у справі № 911/2650/17.

Що стосується визначення Позивачем у пункті 3 прохальної частини позову необхідності стягнення солідарно з Відповідачів витрат на професійну правничу допомогу без визначення суми останніх суд зазначає наступне.

У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат Позивачем визначено, що останні складаються лише з судового збору в розмірі 4 962 грн.

При цьому Позивачем не зазначено про необхідність подання додаткових доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у порядку передбаченому частиною 8 статті 129 ГПК України, а до позову додано тільки ордер адвоката серії АЕ № 1162543.

Детальний опис, який передбачено частиною 3 статті 126 ГПК України, задля визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем також не подано.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів, з яких вбачалося б за можливе встановити реальність, фактичність та перелік наданих послуг адвокатом, а відтак і встановити обставини понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку відмовити Позивачу у їх стягненні з Відповідачів з підстав необґрунтованості та недоведеності.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини на підстав досліджених судом доказів, які надано сторонами на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку що видача Відповідачем - 2 оспорюваного розпорядження є незаконною, а з огляду на те, що Позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства не повідомлено Відповідача-1 про наявність в нього дозволу на укладання Договору та не надано пропозиції на його укладання за підписом уповноваженої особи, а відтак і не реалізовано належним чином своє право, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Враховуючи часткове задоволення позову, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача -2, оскільки саме неправильні (неправомірні) дії останнього стали підставою для звернення Позивача до суду з вимогою про визнання недійсним розпорядження.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОТ Світлячок» - задовольнити частково.

2. Визнати недійсним розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-955/0/3-21 від 02.12.2021.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Стягнути з Дніпропетровської обласної державної адміністрації (пр.-т. Олександра Поля, 1, м. Дніпро, 49004; ідентифікаційний код 00022467) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОТ Світлячок» (вул. Державна, буд. 35, м. Підгородне, Дніпропетровська обл., 52001; ідентифікаційний код 40697610) судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

5. У відшкодуванні Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОТ Світлячок» витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 29.05.2023

Суддя Антон ПУКАС