СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Харків Справа № 905/3647/15

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Медведєв В.Ю. довіреність №06/12-22 від 07.12.2022

від державного виконавця: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол, м.Горлівка Донецької області (вх.783 Д/1)

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 (повний текст складено 03.04.2023) у справі №905/3647/15 (суддя Левшина Г.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м.Київ

до відповідача Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол, м.Горлівка Донецької області

про стягнення 103879132,89 доларів США та 3044716,14 грн

за скаргою Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол від 20.01.2023 №05/01-23

на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №54014744 по справі №905/3647/15

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 відмовлено в задоволенні скарги від 20.01.2023 №05/01-23 Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №54014744 по справі №905/3647/15.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство Концерн Стирол звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 у справі №905/3647/15 за розглядом скарги від 20.01.2023 №05/01-23 та прийняти нове рішення, яким визнати незаконними:

- постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №54014744 від 29.11.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: залізничного вагону-цистерни №57312308 у не заповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси, залізничного вагону-цистерни №57312332 у не заповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси, залізничного вагону-цистерни №51289759 у не заповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси;

- постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №54014744 від 09.12.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: залізничного вагону вантажного бункерного типу №59257055, залізничного вагону вантажного бункерного типу №58862913, залізничного вагону вантажного бункерного типу №59258418, залізничного вагону вантажного бункерного типу №59258608.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено наступне:

- про проведення органом виконання арешту і опису вищевказаного майна відповідача повідомлено не було, копії постанов на його адресу не направлялись. Про існування оскаржуваних постанов відповідачу стало відомо з АСВП;

- виконавчі дії щодо опису та арешту майна були вчинені відділом примусового виконання рішень УЗПВР у Сумській області Північно-Східного МУЮ поза межами строку повноважень, зазначених у дорученні на їх вчинення №20.1/54235148/3 від 18.11.2022. Як зазначається у даному дорученні, термін його виконання складає десять робочих днів. Проте, постанову про опис та арешт вантажних залізничних вагонів бункерного типу було складено 09.12.2022, тобто з порушенням строку виконання повноважень за вищезазначеним дорученням. Таким чином, на момент складання постанови від 09.12.2022 про опис та арешт майна у державного виконавця були відсутні повноваження на вчинення відповідних дій;

- органом виконання було призначено відповідальним зберігачем арештованого і описаного майна керівника ПрАТ Концерн Стирол ОСОБА_1 та нібито попереджено про кримінальну відповідальність за його розтрату, псування, знищення арештованого майна. Проте, голові правління ПрАТ Концерн Стирол про існування зазначеної постанови не відомо, зі змістом постанови ознайомлений не був, копію постанови не отримував, а на адресу відповідача копія постанови про опис та арешт майна не направлялась;

- всупереч вимогам ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про опис та арешт майна (коштів) органом виконання на адресу ПрАТ Концерн Стирол не направлялась, а про її існування відповідачу стало відомо з автоматизованої системи виконавчого провадження. При цьому, внесення постанови до АСВП не позбавляє орган виконання обов`язку щодо направлення копії постанови на адресу відповідача;

- під час опису та арешту майна відповідача, опис арештованого майна було здійснено органом виконання поверхово без зазначення відмінних (ідентифікуючих) ознак, що є порушенням вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2023, зокрема: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 у справі №905/3647/15; призначено справу до розгляду на "31" травня 2023 р. о 11:30 годині.

Від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в судовому засіданні 31.05.2023 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, відповідач повідомив, що в прохальній частині скарги були допущені певні неточності, фактично Приватне акціонерне товариство Концерн Стирол оскаржує постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які були винесені на виконання доручення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Позивач та державний виконавець в судове засідання 31.05.2023 не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Донецької області від 23.11.2016 по справі №905/3647/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол про стягнення 103879132,89 доларів США та 3044716,14 грн задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства Концерн Стирол на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України 95800000,00 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 8079132,89 доларів США - простроченої заборгованості по процентах, 76500,00 грн простроченої заборгованості за комісійною винагородою, 686104,62 грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 2276954,42 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 3295,26 грн 3% річних за несвоєчасну сплату комісії, 1377,36 грн інфляційних втрат за несвоєчасну сплату комісії, 182699,97 грн судового збору, 39719,99 грн витрат за проведення судової експертизи.

Вищевказане рішення було залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2017 та Вищого господарського суду України від 11.10.2017.

На виконання рішення Господарського суду Донецької області від 23.11.2016 по справі №905/3647/15 видано відповідний наказ від 13.04.2017.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54014744 від 25.05.2017 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області у справі №905/3647/15, виданого 13.04.2017р., щодо стягнення з ПрАТ Концерн Стирол на користь ПАТ Державний ощадний банк України грошових коштів.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.07.2017 об`єднано виконавчі провадження №53103860, №54014744 з виконання наказів господарських судів у зведене виконавче провадження №54235148.

В подальшому, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України видано доручення №20.1/54235148/3 від 18.11.2022 за змістом якого доручено Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції забезпечити вчинення виконавчих дій, а саме: опису й арешту рухомого майна, згідно інформації Філії Головний інформаційно-обчислювальний центр АТ Українська залізниця: вагони, що знаходяться на станції дислокації Баси та Біловоди, належним чином складені процесуальні документи надіслати супровідним листом на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Термін виконання доручення: десять робочих днів з моменту отримання доручення.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції 29.11.2022 повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання доручення та направлено на адресу останнього постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2022, якою описано та накладено арешт на наступне майно: залізничний вагон-цистерна №57312308 у незаповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси; залізничний вагон-цистерна №57312332 у незаповненному стані, що знаходиться на станції 44560-Баси; залізничний вагон-цистерна №51289759 у незаповненному стані, що знаходиться на станції 44560-Баси.

Виходячи зі змісту постанови від 29.11.2022р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції було описано й накладено арешт на вагони, які, зі слів начальника станції 44560 Баси, не експлуатуються внаслідок прострочення деповського ремонту. За змістом постанови містяться відомості про номери вагонів, їх стан та номери стоянки; на описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним: заборонено відчужувати, приховувати, підміняти, пошкоджувати, знищувати, вчиняти розтрату майна або інші незаконні дії з майном. Згідно п.3 резолютивної частини постанови призначено відповідальним зберігачем майна та попереджено про кримінальну відповідальність керівника ПрАТ Концерн Стирол Павлючук С.М. (м.Київ, вул.Мечнікова, 2-а, 30 поверх). На постанові наявні підписи понятих. Одночасно, підписи зберігача, стягувача та боржника відсутні.

Крім того, 12.12.2022 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання доручення та направлено на адресу останнього постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.12.2022, якою описано та накладено арешт на наступне майно: вагони вантажного бункерного типу №59257055, №58862913, №59258418, №59258608, які знаходяться на станції дислокації Біловоди.

Виходячи зі змісту постанови від 09.12.2022, на описане майно виконавцем накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним: заборонено відчужувати, приховувати, підміняти, пошкоджувати, знищувати, вчиняти розтрату майна або інші незаконні дії з майном. Згідно п.3 резолютивної частини постанови призначено відповідальним зберігачем та попереджено про кримінальну відповідальність керівника ПАТ Концерн Стирол Павлючук С.М. (м.Київ, вул.Мечнікова, 2-а, 30 поверх). На постанові наявні підписи понятих. Одночасно, підписи зберігача, стягувача та боржника відсутні.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, Приватне акціонерне товариство Концерн Стирол звернулось до Господарського суду Донецької області зі скаргою від 20.01.2023 №05/01-23 на дії державного виконавця за змістом якої скаржником заявлено наступні вимоги:

1. Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №54014744 від 29.11.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме:

- залізничного вагону-цистерни №57312308 у незаповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси;

- залізничного вагону-цистерни №57312332 у незаповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси;

- залізничного вагону-цистерни №51289759 у незаповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси.

2. Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №54014744 від 09.12.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме:

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №59257055;

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №58862913;

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №59258418;

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №59258608.

Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 відмовлено в задоволенні скарги від 20.01.2023 №05/01-23 Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №54014744 по справі №905/3647/15.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За приписами ст. 129-1 Конституції України та ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За змістом частини 1, 2 статті 56 зазначеного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець, за потреби, може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо (частина 5 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Пунктом 10 розділу VIII "Порядок звернення стягнення на майно боржника" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкція), передбачено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (зберігач); відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі. Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Аналіз наведених вище положень діючого законодавства свідчить про те, що майно передається зберігачу на зберігання під розписку, постанова про опис та арешт майна (коштів) в обов`язковому порядку підписується зберігачем майна і останній повинен отримати копію відповідної постанови.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що підпис зберігача майна є обов`язковим реквізитом постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Проте, як вбачається із постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2022 та від 09.12.2022, державним виконавцем призначено відповідальним зберігачем майна керівника ПрАТ Концерн Стирол Павлючук С.М., який не був присутній під час проведення опису та арешту майна, оскаржувані постанови не підписував, описане та арештоване майно під розписку не отримував, що є порушенням положень ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" та п.10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

В світлі вищевказаних положень законодавства, у разі проведення державним виконавцем опису і арешту майна в порядку, встановленому нормами законодавства, з передачею описаного та арештованого майна на зберігання зберігачу, відповідальність за збереження цього майна покладається на зберігача, у тому числі за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього майна тощо.

Частиною 6 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Згідно ч.6 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

Виявивши розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення переданого на зберігання майна або встановивши інші незаконні дії з цим майном, виконавець складає про це акт і звертається з повідомленням до органів досудового розслідування для вирішення питання про притягнення зберігача описаного майна до відповідальності, передбаченої статтею 388 Кримінального кодексу України (п.14 розділу VIII Інструкції).

Згідно ст.388 Кримінального кодексу України розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт, - караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені щодо майна, яке підлягає конфіскації за рішенням суду, що набрало законної сили, - караються штрафом від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст.197 Кримінального кодексу України невиконання або неналежне виконання особою, якій доручено зберігання чи охорона чужого майна, своїх обов`язків, якщо це спричинило тяжкі наслідки для власника майна, - карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

На переконання колегії суддів, можливість передачі описаного та арештованого майна на зберігання відповідній особі можливе виключно у випадку її безпосередньої присутності під час вчинення державним виконавцем такої виконавчої дії, про що зберігач майна ставить свій підпис на постанові про опис та арешт майна боржника.

Приймаючи до уваги той факт, що керівник ПрАТ Концерн Стирол не був присутній під час прийняття державним виконавцем постанов про опис та арешт майна боржника від 29.11.2022 та від 09.12.2022, державний виконавець безпідставно поклав на таку особу обов`язок зі зберігання описаного майна та попередив про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього майна тощо.

В даному випадку склалась ситуація, коли ані ПрАТ Концерн Стирол ані його керівник не були обізнані із фактом прийняття державним виконавцем оскаржуваних постанов про опис та арешт майна боржника, про призначення зберігача майна та покладання на нього обов`язку із зберігання описаного майна, а також про попередження останнього про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього майна, що є порушенням ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" та п.10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Наведені вище обставини свідчать про незаконність постанов державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2022 та від 09.12.2022.

Що стосується інших доводів Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол, викладених в заявах по суті справи, то останні не є підставою для задоволення скарги на дії державного виконавця, зважаючи на наступне.

1) Стосовно неповідомлення боржника про проведення органом виконання арешту і опису майна.

Виходячи зі змісту абзацу першого пункту 12 розділу VIII Інструкції від 02.04.2012 № 512/5 опис і арешт майна не обов`язково здійснюється за участю сторін виконавчого провадження.

Відсутність боржника при проведені опису й арешту майна не може бути перешкодою для проведення такого опису (постанова Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №904/1069/18.

За відсутності встановленого нормативно-правовими актами обов`язку виконавця заздалегідь повідомляти боржника про проведення виконавчих дій, зокрема з опису майна такого боржника, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність порушення прав Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол бездіяльністю державного виконавця щодо неповідомлення боржника про проведення дій з опису та арешту належного йому майна.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 04.05.2022 у справі №916/2100/20, від 17.08.2020 у справі №910/11364/17 та від 10.12.2021 у справі №903/1215/15.

2) Стосовно ненаправлення на адресу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол копій постанов про опис та арешт майна (коштів).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п.1-4 ч.9 ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно ч.5 ст.56 Закону України Про виконавче провадження копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Наведені вище положення діючого законодавства свідчать про наявність у державного виконавця обов`язку доведення до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження про прийняття виконавцем тих чи інших документів виконавчого провадження.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою для скасування постанов державного виконавця.

Ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку відповідної постанови може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця, проте боржник не звертався до суду з такими вимогами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.02.2021 у справі №756/9582/14-ц.

Крім того, згідно наказу Господарського суду Донецької області №905/3647/15 місцезнаходженням боржника є місто Горлівка, яке включено у перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що також свідчить про неможливість відправлення до даного населеного пункту поштової кореспонденції.

При цьому, надані суду першої інстанції матеріали виконавчого провадження не містять заяви боржника, якою останній просив державного виконавця відправляти документи виконавчого провадження на адресу, відмінну від тієї, що зазначена у виконавчому документі.

Також апеляційний господарський суд зауважує, що в силу положень ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

3) Стосовно відсутності ідентифікуючих ознак майна, яке було описане виконавцем. Зміст оскаржуваних постанов свідчить, що опис майна, його місцезнаходження, номерів вагонів та стан, цілком відповідає меті такої виконавчої дії як опис та арешт майна, яка направлена на опис майна з метою його ідентифікації. При цьому, у випадку, якщо боржник вважає, що опис майна здійснено неповно, він не позбавлений права подати відповідне клопотання виконавцю про усунення цих неточностей, яке підлягає розгляду відповідно до вимог Закону про виконавче провадження, а незазначення під час проведення опису майна інших його характерних властивостей (про які навіть сам скаржник не зазначає у скарзі), які не позначаються на можливості його ідентифікувати, не є підставою для визнання відповідних постанов незаконними та їх скасування, оскільки законодавець дає орієнтовний, але не виключний перелік відмінних ознак предмета, які необхідно зазначити у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника. Основною метою такого визначеного переліку є можливість ідентифікації вказаного об`єкта.

4) Стосовно відсутності повноважень у відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Сумській області Північно-Східного МУЮ приймати постанову від 09.12.2022 про опис та арешт майна, зважаючи на порушення десятиденного строку, зазначеного в дорученні №20.1/54235148/3 від 18.11.2022.

Як вже зазначалось вище, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України видано доручення №20.1/54235148/3 від 18.11.2022 за змістом якого доручено Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління юстиції забезпечити вчинення виконавчих дій, а саме: опису й арешту рухомого майна, згідно інформації Філії Головний інформаційно-обчислювальний центр АТ Українська залізниця: вагони, що знаходяться на станції дислокації Баси та Біловоди, належним чином складені процесуальні документи надіслати супровідним листом на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Встановлено термін виконання доручення: 10 робочих днів з моменту отримання доручення.

Згідно п.11 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень орган державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки (здійснення опису та арешту майна), зобов`язаний вчинити дії за дорученням у строк до десяти робочих днів з моменту надходження його до органу державної виконавчої служби. За результатами проведених дій складається відповідний процесуальний документ, що надсилається державному виконавцю, який надав доручення.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що термін виконання доручення було встановлено 10 робочих днів з моменту отримання доручення, разом з тим в матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про дату отримання Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції доручення №20.1/54235148/3 від 18.11.2022, що унеможливлює дійти висновку чи було прийнято оскаржувану постанову із порушенням строку.

Крім того, апелянтом не наведено жодної норми діючого законодавства, яка би свідчила про неможливість виконання доручення відповідним державним виконавцем із порушенням строку, встановленого Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Також апеляційний господарський суд зауважує, що суд першої інстанції не мав можливості надати оцінку вищевказаному доводу відповідача, оскільки доповнення до заперечень №19/03-23 від 27.03.2023 надійшли на адресу Господарського суду Донецької області лише 05.04.2023, тобто після прийняття оскаржуваної ухвали суду.

Як вже зазначалось вище, оскаржувані постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2022 та від 09.12.2022 були прийняті державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання доручення №20.1/54235148/3 від 18.11.2022 Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Проте, ПрАТ Концерн Стирол в резолютивній частині скарги просило визнати незаконними постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №54014744 від 29.11.2022 та від 09.12.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Разом з тим, в мотивувальній частині скарги на дії державного виконавця ПрАТ Концерн Стирол зазначило про незаконність постанов державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2022 та від 09.12.2022, прийнятих у межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 13.04.2017 у справі №905/3647/15 та просило визнати ці постанови незаконними.

Крім того, відповідач в судовому засіданні 31.05.2023 повідомив, що Приватне акціонерне товариство Концерн Стирол оскаржує постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, які були винесені на виконання доручення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішенні розгляду справи є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» («Беллет проти Франції») Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Others v. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії») і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Pеrez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії») Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Приймаючи до уваги факт прийняття оскаржуваних постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 29.11.2022 та від 09.12.2022 саме державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а не державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, з метою забезпечення реального доступу боржника до правосуддя та уникнення надмірного формалізму, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо наявності правових підстав для задоволення скарги ПрАТ Концерн Стирол №05/01-23 від 20.01.2023.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 у справі №905/3647/15 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення скарги ПрАТ Концерн Стирол №05/01-23 від 20.01.2023.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на державного виконавця.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол на ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 у справі №905/3647/15 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.04.2023 у справі №905/3647/15 скасувати.

Скаргу Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол №05/01-23 від 20.01.2023 задовольнити.

Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.11.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника (винесену на виконання доручення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України), а саме:

- залізничного вагону-цистерни №57312308 у незаповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси;

- залізничного вагону-цистерни №57312332 у незаповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси;

- залізничного вагону-цистерни №51289759 у незаповненому стані, що знаходиться на станції 44560-Баси.

Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.12.2022 про опис та арешт майна (коштів) боржника (винесену на виконання доручення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України), а саме:

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №59257055;

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №58862913;

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №59258418;

- залізничного вагону вантажного бункерного типу №59258608.

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ) на користь Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол (84610, Донецька область, місто Горлівка, вулиця Горлівської Дивізії, будинок 10, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2684,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Повний текст постанови складено та підписано 31.05.2023 року