ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"01" червня 2023 р. Справа № 918/1141/22

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Коломис В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 25 квітня 2023 року (повний текст складено 05.05.2023) у справі № 918/1141/22 (суддя Качур А.М.)

за позовом Керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

до Фізичної особи-підприємця Яковецького Івана Опанасовича

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 25 квітня 2023 року у справі № 918/1141/22 в задоволенні позову Керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях до Фізичної особи-підприємця Яковецького Івана Опанасовича про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено. Судові витрати покладено на позивача.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задоволити.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.258 ГПК України з огляду на таке.

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурором заявлено вимогу про витребування з незаконного володіння фізичної особи-підприємця Яковецького Івана Опанасовича на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях протирадіаційне укриття площею 106,6 кв.м, що розташоване за адресою: Рівненська обл., смт Володимирець, вул. Соборна, 36.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

З метою сплати судового збору у встановленому законом розмірі, позивач має визначати розмір судового збору виходячи із вартості майна, право власності на яке є предметом позовних вимог, оскільки саме вартість майна є найбільш точним показником цінності такого майна для особи, що звертається з вищевказаними позовними вимогами.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

З урахуванням викладеного, вимога прокурора про витребування майна з чужого незаконного володіння має вартісну оцінку, носить майновий характер, а відтак розмір судового збору за відповідну вимогу визначається на підставі статті 4 Закону України "Про судовий збір" виходячи зі ставок судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

У разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи (ч.2 ст.6 Закону України "Про судовий збір").

Як вбачається, в матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу від 27.12.2005 про продаж будинку побуту під номером 36, що по вулиці Соборна в смт Володимирець Рівненської області, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Побутсервіс" та Яковецьким Іваном Опанасовичем (т.1, а.с.211).

Згідно з п.4 договору купівлі-продажу від 27.12.2005, вартість будинку побуту під номером 36, що по вулиці Соборна в смт Володимирець Рівненської області, становить 17 977 грн (відомості, викладені у витязі, виданому КП "Рівненське ОБТІ" № 9301623 від 15.12.2005).

Отже, апелянт звертаючись до суду з апеляційною скаргою повинен був сплатити судовий збір в розмірі 3721,5 грн, оскільки визначена сума судового збору є меншою від встановленого п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" мінімального розміру судового збору.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 02.08.2019 у справі № 905/1879/18 та від 31.07.2019 у справі № 905/105/19.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору; в додатках до апеляційної скарги відсутні такі докази також.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (залишення без руху).

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що апелянтом не додано доказів сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів п.6 ст.260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 25 квітня 2023 року у справі № 918/1141/22 - залишити без руху.

2. Заступнику керівника Рівненської обласної прокуратури протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Коломис В.В.