ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" травня 2023 р. Cправа № 902/21/23

за позовом: Керівника Гайсинської окружної прокуратури (вул. Волонтерів, буд. 15а, м. Гайсин, Вінницька обл., 23700) в інтересах держави в особі позивачів: Державного агентства меліорації та рибного господарства України (вул. Січових Стрільців, буд. 45а, м. Київ, 04053), Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій і Хмельницькій областях (вул. Гоголя, буд. 10, м. Вінниця, 21018)

до: Фізичної особи-підприємця Кіяшко Тетяни Парфенівни ( АДРЕСА_1 )

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Державне підприємство "Укрриба" (вул. Тургенєвська, буд. 82-А, м. Київ, 04053)

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Ольгопільська сільська рада Гайсинського району Вінницької області (вул. Центральна, буд. 131, с. Ольгопіль, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24830)

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про зобов`язання повернути державне майно

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.

за участю представників:

прокурор: Міняйло І.М.

позивача: Бірочова О.В.

представник ДП «Укрриба»: Книш О.М.

В С Т А Н О В И В :

02.01.2023 Керівник Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій і Хмельницькій областях до Фізичної особи-підприємця Кіяшко Тетяни Парфенівни про зобов`язання повернути державне майно.

Відповідно до витягу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/21/23) від 02.01.2023 дана справа передана на розгляд судді Яремчуку Ю. О.

Ухвалою суду від 09.01.2023 р. відкрито провадження у справі № 902/21/23, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Державне підприємство "Укрриба" (вул. Тургенєвська, буд. 82-А, м. Київ, 04053) та Ольгопільську сільську раду Гайсинського району Вінницької області (вул. Центральна, буд. 131, с. Ольгопіль, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24830), в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ). Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 08.02.2023 р.

Разом з тим, судове засідання призначене на 08.02.2023 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Яремчука Ю.О. у щорічній відпустці з 27.01.2023 по 24.02.2023 включно.

Ухвалою суду від 27.02.2023 повідомлено учасників справи про підготовче засідання, що відбудеться 29.03.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор та представник позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій і Хмельницькій областях. Інші учасники судового процесу не з`явились, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 27.02.2023.

Представником позивача в судовому засідання було усно заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 29.03.2024 повідомлено учасників справи про підготовче засідання, що відбудеться 18.04.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився прокурор. Інші учасники судового процесу не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 29.03.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 20.04.2023 повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті, що відбудеться 17.05.2023.

На визначену дату судом з`явився прокурор, представник позивача та представник третьої особи ДП «Укрриба».

Представник відповідача ФОП Кіяшко Тетяна Парфенівна в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце судового засідання належним повідомлена ухвалою суду від 20.04.2023.

Представник третьої особи Ольгопільської сільської ради в судове засідання не з`явився, при цьому судом взято до уваги заяву останнього (вх. № канц. 01-34/4184/23 від 01.05.2023 від 01.05.2023), зі змісту якої слідує, що останній при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, при цьому ухвала суду від 20.04.2023 повернута до суду з поштовою відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Зокрема, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачу ухвала суду від 20.04.2023 вручена останньому 02.05.2023, що підтверджується витягом з сервісу відстежень підприємства "Укрпошта", який наявний в матеріалах справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при неявці в судове засідання представника відповідача суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Присутні в засіданні суду прокурор, представник позивача Регіонального відділення фонду держмайна та представник третьої особи ДП «Укрриба» повідомили про підтримання відповідних власних позицій щодо предмету спору у справі, зокрема які викладено письмово.

Суд, розглянувши матеріали справи, детально дослідивши докази надані сторонами встановив наступні обставини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурором вказується, що відповідач Фізична особа - підприємець Кіяшко Тетяна Парфенівна на підставі договору суборенди землі від 15.08.2003 передано в суборенду земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0055 та :02:000:0056. Дані земельні ділянки передавались в оренду з двома ставками для риборозведення, тобто остання користується водними об`єктом. При цьому прокурором стверджується, що на даних водних об`єктах розташовані гідроспоруди, які є державною власністю. За доводами прокурора використання водного об`єкту без заподіяння гідротехнічних споруд, що побудовані саме для забезпечення діяльності з риборозведення неможливе. При цьому відповід користується гідроспорудами без правової підстави, що і стало підставою позову.

В матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне:

Гайсинською окружною прокуратурою установлено, що на території с. Ольгопіль Гайсинського району (раніше - Чечельницький район) Вінницької області знаходяться гідротехнічні споруди (дамби, греблі, обводні канали та інше), які перебувають у власності держави та використовуються для цілей риборозведення без відповідної правової підстави.

Так, відповідно до п. 1 спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майнам України від 06.05.2003 № 126/752 «Про передачу гідротехнічних споруд» передано до сфери управління Міністерства аграрної політики України гідротехнічні споруди, включаючи рибоводні споруди та пов`язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації на базі підприємств рибного господарства.

Згідно Переліку господарських товариств, створених в процесі приватизації на базі підприємств рибного господарства, майно (гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов`язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, яке на момент приватизації не увійшло до статутних фондів цих товариств та не підлягає приватизації) яких передається на баланс Державного підприємства «Укрриба», що є додатком до вище зазначеного наказу таким підприємством по Вінницькій області визначено, зокрема СВАТ «Ольгопільське рибоводне підприємство» ().

Наказом Державного департаменту рибного господарства від 13.08.2003 № 232 «Про створення комісії з передачі майна» створено комісію з передачі гідротехнічних споруди з балансу СВАТ «Ольгопільське рибоводне підприємство» на баланс державного підприємства «Укрриба».

Так, у відповідності з Актом приймання-передачі гідротехнічних споруд, які під час приватизації не увійшли до статутного фонду господарського товариства СВАТ «Ольгопільське рибоводне підприємство» від 15.08.2003 передано на баланс Державного підприємства «Укрриба» гідротехнічні споруди та території с. Ольгопіль, Чечельницького району, Вінницької області (на даний час - Гайсинський район (а.с. 37 Т1).

Згідно із Додатком 1 до Акту приймання-передачі від 15.08.2003 Переліку гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду господарського товариства СВАТ «Ольгопільське рибоводне підприємство» (код ЄДРПОУ - 1294446) передались на баланс державного підприємства «Укрриба» гідротехнічні споруди 11 ставків загальною площею 143 га, які введено в експлуатацію 1984 року, залишковою вартістю 401377,53 грн.

Наказом Державного департаменту рибного господарства № 239 від 15.08.2003 затверджено Акт приймання-передачі від 15.08.2003 та закріплено зазначене у ньому майно за Державним підприємством «Укрриба» на праві повного господарського відання.

Судом встановлено, що з метою встановлення наявності та стану ввіреного майна Державним підприємством «Укрриба» періодично проводиться його інвентаризація, що стверджується інвентаризаційними описами основних засобів, а саме: УР-0000018/3 від 16.01.2019, УР-000018 /3 від 10.01.2020,УР-00000391 від 18.05.2021, зі змісту яких слідує, що об`єкти перебувають поза договірними відносинами.

Водночас, у відповідності до акту фактичної експлуатації гідротехнічних споруд рибницьких ставів від 24.11.2017, комісією установлено, що вказані вище гідротехнічні споруди використовуються без укладення договорів та безоплатно з метою вирощення риби. Під час обстеження вода уставках була відсутня, що свідчить про вилов риби.

25.01.2018 державне підприємство «Укрриба» звернулось з листом № 11-04/10 до Національної поліції України з проханням вжити відповідних заходів реагування щодо розслідування та розкриття даного злочину а також поінформувати ДП «Укрриба» про вжиті заходи у передбачений законом строк.

Зокрема, державне підприємство «Укрриба» 16.06.2021 листом № 11-04/66 звернулось до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Державного агентства водних ресурсів України в якому повідомила, що під час інвентаризації фахівцями ДП «Укрриба» державного майна, яке обліковується на балансі ДП «Укрриба», встановлено факт незаконного використання наступного майна, зокрема Ставки 143га (11 штук) (інв. № 1-11, реєстровий номер Фонду державного майна України: 25592421.53.ААЕЖАЕ505, місце розташування: Чечельнівський р-н Вінницької обл., координати: 48.217436, 29.480504; 48.211691, 29.484656; 48.208637, 29.486832; 48.203663, 29.491086; 48.199904, 29.492765; 48.198822, 29.493487; 48.196909, 29.495256; 48.190389, 29.499115; 48.185346, 29.502358; 48.183678, 29.503596; 48.182992, 29.503997; 48.182257, 29.504241; 48.199988, 29.410395; 48.192921, 29.435890, кадастрові номери земельних ділянок: :02:000:0057, землекористувач: ОСОБА_2 ; :02:000:1209, землекористувач: ОСОБА_3 ; :02:000:0055, землекористувач: ОСОБА_1; :02:000:0056, землекористувач: ОСОБА_1; :02:000:0064, землекористувач: Атаманенко Андрій Миколайович; :02:000:0030, землекористувач: ОСОБА_5.

05.11.2022 представником ДП «Укрриба» проведено обстеження майна, яке значиться в позадоговірних відносинах, про що складено акт про обстеження державного нерухомого майна, яке обліковується на балансі ДП «Укрриба» під назвою ставки 143 га, (11 штук) інв. № 1-11, реєстровий номер ФДМУ 25592421.53.ААЕЖАЕ505, розташованого на території Ольгопільської сільської ради в Чечельницькому районі Вінницької області та значиться в позадоговірних відносинах, від 09.11.2021 № 11.

На підставі наказу ДП «Укрриба» від 02.02.2022№ 4-ОД «Про переоцінку (дооцінку основних засобів (гідротехнічних споруд)» проведено дооцінку майна, та згідно з новими даними ДП «Укрриба» на земельних ділянках з кадастровими номерами 052084400:02:000:0055, 052084400:02:00:0056 розташоване таке нерухоме майно державної власності, а саме: інвентарний номер 1-11/36 - водонапуск виросного ставу № 5, інвентарний номер 1-11/29 - водовипуск зимувального ставу, інвентарний номер 1-11/22 - водовипуск № 1 виросного ставу № 4, інвентарний номер 1-11/23 - водовипуск № 2 виросного ставу № 4, інвентарний номер 1-11/21 водонапуск виросного ставу №4, інвентарний номер 1-11/28 - водонапуск зимувального ставу, інвентарний номер 1-11/34 - водонапуск виросного ставу № 5, інвентарний номер 1-11/35 - водонапуск № 2 виросного ставу № 5, інвентарний номер 1-11/25 - дренажний канал виросного ставу № 4, довжиною 850 м, інвентарний номер 1-11/38 - дренажний канал виросного ставу № 5, довжиною 305 м, інвентарний номер 1-11/26 - контурна дамба зимувального ставу, інвентарний номер 1- 11/18 - контурна дамба № 1 виросного ставу № 4, інвентарний номер 1-11/31- контурна дамба № 1 виросного ставу № 5, інвентарний номер 1-11/19 - контурна дамба № 2 виросного ставу № 4, інвентарний номер 1-11/32 - контурна дамба № 2 виросного ставу № 5, інвентарний номер 1-11/24 - обвідний канал виросного ставу № 4, довжиною 790 м, інвентарний номер 1-11/37 - обвідний канал виросного ставу № 5, довжиною 380 м, інвентарний номер 1-11/30 - підпірна споруда в обвідному каналі зимувального ставу, інвентарний номер 1-11/20 - роздільна дамба виросного ставу № 4, інвентарний номер 1-11/33 - роздільна дамба виросного ставу № 5 з виросним ставом № 6, інвентарний номер 1-11/27 - роздільна дамба зимувального ставу з виросним ставом № 5.

Встановлено, що гідротехнічні споруди, які формують водний об`єкт, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0055 та водний об`єкт, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0056 використовується ОСОБА_4 на підставі договору суборенди землі, укладеному 15.09.2005 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 строком до 08.08.2054. Договір суборенди зареєстровано у Вінницькій регіональній філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру про Державному комітеті України по земельних ресурсах» (далі- Центр ДЗК) за № 09 від 02.02.2007.

Так, розпорядженням Чечельницької районної державної адміністрації від 22.02.2005 № 39 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку водного фонду (2-х ставків) та надання у користування (на умовах оренди) земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для риборозведення затверджено технічну документацію та передано в користування земельну ділянку із земель запасу водного фонду для риборозведення терміном на сорок дев`ять років одинадцять місяців на території Ольгопільської сільської ради загальною площею 20,3251 га у тому числі під водою 17,1414 га під гідротехнічними спорудами 3,1837 га.

На виконання вказаного розпорядження між Чечельницькою РДА та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 23.02.2005 та в подальшому земельні ділянки передано в суборенду ОСОБА_4 .

Згідно п. 1, п. 2 договору суборенди оренди землі від 15.09.2005 в оренду передано земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0055 та :02:000:0056. Земельні ділянки в суборенду передавалась із двома ставками (п. 4) для риборозведення (п. 15). Відповідно до п.16 договору оренди землі від 01.02.2006 цільове призначення землі визначено для товарного вирощування риби.

Судом встановлено з поміж іншого, що факт використання гідротехнічних споруд підтверджується: фактичної експлуатації гідротехнічних споруд рибницьких ставків від 24.11.2017 та актом про результати виїзної перевірки використання державного майна від 06.11.2018, інвентаризаційними описами; протоколом допиту свідка від ОСОБА_4 та постановою про закриття кримінального провадження; інформацією Ольгопільської сільської ради від 22.06.2022№ 323/02-15, зі змісту якої слідує, що фактичним користувачем вказаних вище земельних ділянок є ОСОБА_4 якою сплачується орендна плата.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо правомірності звернення Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій і Хмельницькій областях суд враховує наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 у справі №1-1/99 зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

Отже, наведені вище норми законів, позиції викладені у рішенні Конституційного Суду України та усталена судова практика дають прокурору право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, у чому саме полягає їх порушення, необхідність захисту таких інтересів, визначені законом підстави для звернення прокурора до суду, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно. "Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Судом встановлено, що Гайсинською окружною прокуратурою з серпня 2021 року встановлювались підстави представництва інтересів держави. Зокрема, на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", так 09.11.2022 скеровано відповідні листи до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, ДП "Укрриба" та Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях щодо надання інформації, у тому числі про вжиті заходи для усунення порушень інтересів держави, а саме щодо непрамірного використання гідротехнічних споруд, що є предметом спору однак відповідних дій вчинено не було.

Із отриманих відповідей убачається, що вказаними суб`єктами заходи, у тому числі шляхом подання позовної заяви не вживались та Державне агентство меліорації та рибного господарства не заперечуватиме щодо захисту Гайсинською окружною прокуратурою інтересів держави в його особі у судовому порядку.

Оскільки протягом тривалого часу гідротехнічні споруди використовуються без відповідної правової підстави, чим порушуються інтереси держави як власника, а вжитих ДП "Укрриба" заходів щодо приведення відносин до вимог чинного законодавства виявилось не достатньо, у прокурора виникають підстави для звернення із позовною заявою в інтересах держави.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що прокурор довів наявність підстав для представництва інтересів держави.

На підставі встановлених обставин суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

В свою чергу, охоронюваний законом інтерес - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, який зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам (Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №1-10/2004).

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом позову є повернення державного майна, а саме гідроспоруд, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровими номерами :02:000:0055, :02:000:0056 оскільки останні використовуються без відповідної правової підстави.

Як уже встановлено судом, на виконання спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України від 06.05.2003 № 126/752 "Про передачу гідротехнічних споруд" гідротехнічні споруди з іншими гідротехнічними спорудами, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу СВАТ "Ольгопільське рибоводне підприємство" та згідно акта приймання - передачі від 15.08.2003 були передані на баланс державного підприємства "Укрриба" Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України.

Судом встановлено, що згідно Переліку гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду господарського товариства СВАТ "Ольгопільське рибоводне підприємство" та передаються на баланс державного підприємства "Укрриба", (Додаток 1 до Акту приймання - передачі від 15.08.2003) вбачається, що на баланс передано, зокрема, гідротехнічні споруди 11 ставків загальною площею 143 га, які введено в експлуатацію у 1984 році залишковою вартістю 401 377,53 грн.

Наказом Державного департаменту рибного господарства № 239 від 15.08.2003 затверджено Акт приймання-передачі від 15.08.2003 та закріплено зазначене у ньому майно за ДП "Укрриба" на праві повного господарського відання.

Так, в сукупності викладеного судом встановлено, що гідротехнічні споруди, (11 штук) інв. № 1-11, реєстровий номер ФДМУ 25592421.53.ААЕЖАЕ505, розташованого на території Ольгопільської сільської ради в Чечельницькому районі Вінницької області, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0055, :02:000:0056, що є об`єктом договору суборенди № б/н від 15.09.2005 - перебувають на балансі ДП "Укррриба".

Поряд з цим, розпорядженням Чечельницької районної державної адміністрації від 22.02.2005 № 39 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку водного фонду (2-х ставків) та надання у користування (на умовах оренди) земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для риборозведення» затверджено технічну документацію та передано в користування земельну ділянку із земель запасу водного фонду для риборозведення терміном на сорок дев`ять років одинадцять місяців на території Ольгопільської сільської ради загальною площею 20,3251 га у тому числі під водою 17,1414 га під гідротехнічними спорудами 3,1837 га.

На виконання вказаного розпорядження між Чечельницькою РДА та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі від 23.02.2005 та в подальшому земельні ділянки передано в суборенду ОСОБА_4 .

Згідно п. 1, п. 2 договору суборенди оренди землі від 15.09.2005 в оренду передано земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0055 та :02:000:0056. Земельні ділянки в суборенду передавалась із двома ставками (п. 4) для риборозведення (п. 15). Відповідно до п.16 договору оренди землі від 01.02.2006 цільове призначення землі визначено для товарного вирощування риби.

Суд зазначає, що порядок укладення, зміни, припинення та виконання договору оренди державного майна, який за своєю правовою природою є договором майнового найму, регулюється нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України) та іншими нормативними актами, прийнятими на їх виконання.

Відповідно до ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови (ч.ч.1,2,4 ст.179 ГК України).

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ч.3ст.184 ГК України).

На дату укладення договорів оренди та суборенди, організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності регулювалися Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 р. № 2270-XII (в редакції, чинній на момент укладення договору, далі Закон про оренду від 10.04.1992 р.).

Так відповідно до абз.19 ч.2 ст. 4 Закону про оренду від 10.04.1992 не можуть бути об`єктами оренди, зокрема водосховища та водогосподарські канали комплексного призначення, міжгосподарські меліоративні системи, гідротехнічні захисні споруди (крім гідротехнічних споруд рибогосподарської технологічної водойми).

Отже, в силу закону, об`єктом оренди можуть бути гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми.

Зі змісту укладення договору оренди та суборенди, а саме пунктів 15, 16, земельна ділянка передається в оренду для риборозведення та має таке ж цільове призначення.

Так, зокрема у відповідності інформації, наявної в матеріалах справи ФОП Кіяшко Т.П. використовує водний об`єкти, на яких розташовані гідротехнічні споруди ДП "Укрриба".

За доводами суду використання вказаних земельних ділянок водного фонду без задіяння технічних споруд, що його утворюють, фактично неможливе.

Частиною 7 ст.15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом також зазначаються: розмір орендної плати за водний об`єкт; об`єм та площа водного об`єкта (водного простору), у тому числі рибогосподарської технологічної водойми; перелік гідротехнічних споруд, лінійних споруд, мостових переходів, а також інших об`єктів інфраструктури, розташованих на земельній ділянці (за наявності), їх характеристики та стан; зобов`язання орендаря щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування.

Передача в оренду об`єктів нерухомості, які є державною та комунальною власністю, а також набуття права оренди на такі об`єкти, відносини між орендодавцями та орендарями, порядок укладення відповідного договору та його істотні умови регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", об`єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

При цьому судом враховується, що передача в оренду гідротехнічних споруд та водного об`єкту з земельною ділянкою належить до сфер повноважень різних органів управління.

Так, судом встановлено, що земельнки ділянки перебувають у комунальній власності Ольгопільської сільської ради. Відповідно до положень ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди.

Водночас, як уже зазначалось судом гідротехнічні споруди, (11 штук) інв. № 1-11, реєстровий номер ФДМУ 25592421.53.ААЕЖАЕ505, розташованого на території Ольгопільської сільської ради в Чечельницькому (Гайсинськом) районі Вінницької області (Гайсинського) перебувають на балансі ДП "Укррриба".

В свою сергу у відповідності до Статуту ДП "Укрриба" підприємство засноване на основі державної власності, підпорядковане Державному агентству рибного господарства України (створено в результаті реорганізації Державного комітету рибного господарства України на підставі Указу Президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 09.12.2010 N 1085/2010). Метою діяльності підприємства є утримання та ефективне використання державного майна, закріпленого за ним на праві господарського відання, задоволення суспільних потреб в продукції (роботах, послугах) Підприємства, а предметом діяльності, зокрема, нагляд за технічною експлуатацією державного майна - гідротехнічних споруд рибогосподарських технологічних водойм, включаючи ставкові рибоводні споруди, пов`язані з ними робочі машини та обладнання, а також інше майно, необхідне для рибогосподарської діяльності, що знаходиться на балансі Підприємства; технічна експлуатація гідротехнічних споруд відповідно до вимог Водного та Земельного кодексів України в частині користування водними об`єктами та землями водного фонду. Підприємство має право розпоряджатися майном, що належать до основних фондів (переданого на баланс), у тому числі передавати майно в оренду, за попередньою згодою Уповноваженого органу управління, лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені господарським кодексом України та іншими законами України (п.п.1.1,3.1,3.2,4.5 Статуту).

При цьому договір оренди та суборенди, не містять інформації про гідротехнічні споруди, (11 штук) інв. № 1-11, реєстровий номер ФДМУ 25592421.53.ААЕЖАЕ505, розташованого на території Ольгопільської сільської ради в Чечельницькому (Гайсинському) районі Вінницької області.

Водночас відповідно до інформації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 09.12.2022 № 10-3/3011, правочин, щодо оренди земельних ділянок та передання гідротехнічних споруд, (11 штук) інв. № 1-11, реєстровий номер ФДМУ 25592421.53.ААЕЖАЕ505, розташованого на території Ольгопільської сільської ради в Чечельницькому районі Вінницької області у користування/оренду регіональним відділенням Фонду не укладався і не погоджувався.

Між Державним агентством меліорації та рибного господарства України і ФОП Кіяшко Т.П. відсутні будь-які відносини зобов`язального характеру, зокрема, щодо передання у користування чи зберігання спірного майна.

Тому в даному випадку відповідач неправомірно використовує спірне майно.

Таким чином, за доводами суду фактичним використанням гідротехнічних споруд без відповідної правової підстави порушуються права держави як власника спірного майна.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень, викладених у ст. 326 ЦК України, у державній власності є майно, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та факти, які підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. Такий захист не пов`язаний із захистом від порушень, які пов`язані із позбавленням володіння майном.

Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.

У розумінні приписів наведеної норми позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Аналогічні висновки зазначені а постановах Верховного Суду у справах від 15.06.2018 № 916/933/17, від 27.03.2018 № 916/939/17, від 19.04.2018 №926/2230/17.

Обраний спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння, у зв`язку з чим, на відміну від віндикаційного позову, негаторний може бути заявлений упродовж усього часу тривання порушення прав на гідротехнічні споруди, а не з часу, коли держава в особі відповідного органу довідалась чи могла довідатись про відповідні порушення.

Тобто, однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову (постанова Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 910/551/18).

Вказані доводи також підтверджені постановою Верховного суду від 17.04.2018 у справі № 924/623/18, якою визначено, що характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень щодо розпорядження або (та) користування належним йому майном. Об`єктом негаторного позову є усунення триваючого правопорушення, що зберіглося до моменту подання позову до суду.

Також необхідною умовою для застосування такого способу захисту порушених прав є те, що між позивачем та відповідачем не повинно бути договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин належним є захист прав власника зобов`язально правовими засобами (постанова Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №916/1657/18).

Як уже заначалось судом, відповідно до витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна вбачається, що на даний час суб`єктом управління, який здійснює управління майном (11 штук) інв. № 1-11, реєстровий номер ФДМУ 25592421.53.ААЕЖАЕ505, розташованого на території Ольгопільської сільської ради в Чечельницькому (Гайсинському) районі Вінницької області є Державне агентство меліорації та рибного господарства України, балансоутримувачем є ДП "Укрриба".

Відповідно до п. п. 67 п. 4 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895, Державне агентство меліорації та рибного господарства України здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Держрибагентства.

Згідно наказу Державного комітету рибного господарства України № 238 від 27.12.2002 створено ДП "Укрриба", яке засноване на державній власності і підпорядковане Державному комітету рибного господарства України, яке у подальшому реорганізовано на підставі Указу Президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" № 1085/2010 від 09.12.2010 у Державне агентство рибного господарства України, яке постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання розподілу окремих повноважень центральних органів виконавчої влади у сфері меліорації земель" № 539 від 14.05.2021 перейменовано на Державне агентство меліорації та рибного господарства України.

Пунктами 1.1 та 1.2 статуту ДП "Укрриба", затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 24.02.2017 № 98 (далі - Статут) визначено, що підприємство є державним унітарним комерційним рибо- та водогосподарським підприємством, яке засноване на державній власності та належить до сфери управління Державного агентства меліорації та рибного господарства України.

Метою діяльності підприємства є утримання та ефективне використання державного майна, закріпленого за ним на праві господарського відання, задоволення суспільних потреб в продукції (роботах, послугах) Підприємства (п. 3.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Господарського кодексу України (далі - ГК України) орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 136 щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Відтак уповноваженим органом держаної влади на захист порушених інтересів держави є Державне агентство меліорації та рибного господарства України до сфери управління якого належить спірне майно. Крім того, повноваження щодо захисту майнових прав у даному випадку має також ДП "Укрриба" як державне підприємство, якому вказане майно передано на праві господарського відання.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

До основних завдань Фонду державного майна України належить реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна (п.п. 1 ч. 1 ст. 4).

На виконання покладених завдань Фонд державного майна України, зокрема, передає в оренду державне майно, здійснює продаж державного майна (ст. 5).

Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності (ч. 1 ст. 6).

Відповідно до інформації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 09.12.2022 № 10-3/3011, правочин, щодо оренди земельних ділянок та передання гідротехнічних споруд, (11 штук) інв. № 1-11, реєстровий номер ФДМУ 25592421.53.ААЕЖАЕ505, розташованого на території Ольгопільської сільської ради в Чечельницькому (Гайсинському) районі Вінницької області у користування/оренду регіональним відділенням Фонду не укладався і не погоджувався.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем. Суд вважає, що у даній справі цей процесуальний обов`язок прокурор та орган місцевого самоврядування виконали. Факти на які вони посилаються доведені належними та допустимими доказами. Як наслідок, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 123, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Кіяшко Тетяну Парфенівну (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ) повернути державі в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства України (код в , вул. Січових Стрільців, буд. 45а, м. Київ) державне майно - гідротехнічні споруди:

інвентарний номер 1-11/36 - водонапуск виросного ставу № 5; інвентарний номер 1-11/29 - водовипуск зимувального ставу; інвентарний номер 1-11/22 - водовипуск № 1 виросного ставу № 4; інвентарний номер 1-11/23 - водовипуск №2 виросного ставу № 4; інвентарний номер 1-11/21 водонапуск виросного ставу № 4; інвентарний номер 1-11/28 - водонапуск зимувального ставу; інвентарний номер 1-11/34 - водонапуск виросного ставу № 5; інвентарний номер 1-11/35 - водонапуск №2 виросного ставу № 5; інвентарний номер 1-11/25 - дренажний канал виросного ставу № 4, довжиною 850 м; інвентарний номер 1-11/38 - дренажний канал виросного ставу № 5 довжиною 305 м; інвентарний номер 1-11/26 - контурна» дамба зимувального ставу; інвентарний номер 1-11/18 - контурна дамба №1 виросного ставу № 4, інвентарний номер 1-11/31 - контурна дамба №1 виросного ставу № 5, інвентарний номер 1-11/19 - контурна дамба № 2 виросного ставу № 4, інвентарний номер 1-11/32 - контурна дамба № 2 виросного ставу № 5, інвентарний номер 1-11/24 - обвідний канал виросного ставу № 4, Довжиною 790 м; інвентарний номер 1-11/37 - обвідний канал виросного ставу № 5, довжиною 380 м.; інвентарний номер 1-11/30 - підпірна споруда в обвідному каналі зимувального ставу; інвентарний номер 1-11/20 - роздільна дамба виросного ставу № 4; інвентарний номер 1-11/33 - роздільна дамба виросного ставу № 5 з виросним ставом № 6; інвентарний номер 1-11/27 - роздільна дамба зимувального ставу з виросним ставом № 5, які формують водні об`єкти на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0055 та земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0056, та розташовані у с. Ольгопіль, Гайсинського району Вінницької області.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Кіяшко Тетяни Парфенівни (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (код в , ІВАИ 003988) 2481,00 грн. судового збору.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення а також на електронні адреси: прокуратури - , позивача1 - , позивача2 - , відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , третім особам - , .

Повне рішення складено 29 травня 2023 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2-4 - прокурору, позивачам (вул. Волонтерів, буд. 15а, м. Гайсин, Вінницька обл., 23700), (вул. Січових Стрільців, буд. 45а, м. Київ, 04053), (вул. Гоголя, буд. 10, м. Вінниця, 21018)

5 - відповідачу (АДРЕСА_1)

6-8 - третім особам (вул. Тургенєвська, буд. 82-А, м. Київ, 04053), (вул. Центральна, буд. 131, с. Ольгопіль, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 24830), (АДРЕСА_2)