ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2023 р. Справа№ 927/1233/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від позивача: Іванов В.П. (в залі суду);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022, повний текст рішення складено 05.12.2022

у справі № 927/1233/20 (суддя Ноувен М.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортева Агрісаєнс Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур"

про стягнення 918 108,29 грн,-

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кортева Агрісаєнс Україна" звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур" про стягнення 862 218,00 грн боргу, 27 418,52 грн пені, 7 639,52 грн 3% річних, 20 832,25 грн (позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення від 05.02.2021).

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 36 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортева Агрісаєнс Україна" борг в сумі 862 218,00 грн, інфляційні в сумі 20 832,25 грн, 3% річних в сумі 7 568,85 грн, пеню в сумі 27 418,52 грн, судовий збір в сумі 13 770,26 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 35 997,23 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивач на підставі видаткових накладних № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та додатку до договору № від 03.04.2020 поставив позивачу Насіння на загальну суму 1 077 771,60 грн. Відповідачем сплачено позивачу вартість отриманого Насіння на суму 215 553,60 грн. Заборгованість відповідача становить 862 218,00 грн. видаткові накладні № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та товарно-транспортних накладних №5990279 від 23.03.2020, №6008544 від 14.04.2020, №6028875 від 07.05.2020 суд приймає як належний та допустимий доказ поставки Товару, оскільки ТОВ "Цензур" вчинило юридично значимі дії, а саме: зареєструвало податкові накладні; сформувало та отримало податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо. Відтак, посилання ТОВ "Цензур", що директор останнього не підписував накладні не приймаються судом до уваги. Отже, суд доходить до висновку, що поставка Товару підтверджена позивачем належними та допустимими доказами. В свою чергу, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем суми заборгованості в розмірі 862 218,00 грн. З огляду на вищевикладене, вимоги позивача по стягненню 862 218,00 грн є правомірними і підтверджуються матеріалами справи. За перерахунком суду, розмір пені та 3% річних за період прострочення з 21.10.2020 по 04.02.2021 та інфляційні за період з листопада 2020 року по січень 2021 року становлять 30 275,41 грн, 7 568,85 грн, 30 526,42 грн відповідно. З урахуванням норм ст. 14, 237 ГПК України, позов в частині стягнення пені та інфляційних підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, а саме в частині стягнення 27 418,52 грн пені за період з 21.10.2020 по 04.02.2021та 20 832,25 грн інфляційних за період з листопада 2020 року по січень 2021 року. Вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в частині стягнення 7 568,85 грн за період з 21.10.2020 по 04.02.2021. Отже, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 862 218,00 грн боргу, 20 832,25 грн інфляційних, 7 568,85 грн 3% річних, 27 418,52 грн пені. В решті вимог про стягнення 70,67 грн 3% річних позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Цензур" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 скасувати; ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; провести розподіл судових витрат.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що відповідачем було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, однак суд в задоволенні вказаного клопотання відмовив, мотивуючи це тим, що суд не вбачає підстав та необхідності для застосування спеціальних знань для перевірки справжності підпису директора відповідача в зазначених документах, у зв`язку із чим, відповідач був змушений звернутись із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу вже за місцем знаходження відповідача, а саме до Господарського суду міста Києва, справа № 910/3853/21.

Так, скаржник зазначає про те, що у справі № 910/3853/21 зазначено про те, що як вбачається із висновку експерта Маяцької Ірини, за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у господарській справі № 910/3853/21 підписи на договорі купівлі-продажу насіння, додатках, виконані не директором відповідача Волошко С.М.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказав на те, що 06.05.2020 на виконання додатку відповідач здійснив оплату в розмірі 20% від суми замовлення у сумі 48 448,80 грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 04.12.2020 та платіжним дорученням. Однак, оплату 80% від суми замовлення та вже поставленого товару в обумовлений сторонами строк відповідач так і не здійснив.

Позивач зазначає, що у рішенні Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 910/3853/21 зокрема, встановлено, що виставлення відповідачем (ТОВ "Кортева Агрісаєнс Україна") в межах оспорюваного договору та додатків до нього, рахунків на здійснення передплати за товар та їх беззаперечна сплата позивачем (ТОВ "Цензур"), свідчать про схвалення правочину, з урахуванням додатків до нього, відповідно до приписів статті 241 ЦК України, а відповідно і виникнення між сторонами договірних зобов`язань, які є обов`язкові до виконання. Таким чином, обставини щодо схвалення договору купівлі-продажу насіння, а також належної поставки та прийняття товару, встановлені рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 910/3853/21, та не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, зокрема, № 927/1233/20.

Також позивач зазначає у відзиві на апеляційну скаргу про те, що попередній розрахунок суми судових витрат становить суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 36 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 927/1233/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 залишено без руху; запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 20 657,44 грн;

23.02.2023 скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги, а саме подано платіжну квитанцію № 0.0..1 від 21.02.2023, яке свідчить про сплату судового збору у розмірі 20 657,44 грн.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2023, у зв`язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 звільнено суддю Пашкіну С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023, для розгляду справи № 927/1233/20 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Ткаченко Б.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Цензур" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20. Призначено справу № 927/1233/20 до розгляду у судовому засіданні 05.04.2023.

04.04.2023 відповідачем до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи № 927/1233/20 висновку експерта № 1-20/03 за результатами проведення почеркознавчої експертизи, виданий ТОВ "Український центр судових експертиз" від 20.03.2023.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення клопотання без розгляду, враховуючи наступне.

Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19.

Також слід зазначити, що така обставина (тобто відсутність доказів як таких на момент розгляду спору судом першої інстанції) взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України не залежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Колегія суддів зазначає про те, що поданий відповідачем висновок експерта № 1-20/03 датований 20.03.2023, натомість рішення Господарського суду Чернігівської області прийняте 24.11.2022, тобто, відсутність доказу, як такого, на момент розгляду спору судом першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції висновку експерта № 1-20/03 у порядку статті 269 ГПК України, не залежно від причин неподання відповідачем такого висновку.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 оголошено перерву у розгляді справи № 927/1233/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 до 10.05.2023.

09.05.2023 відповідачем до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи № 927/1233/20 на іншу дату, оскільки директор ТОВ "Цензур" не зможе прибути у судове засідання, у зв`язку із перебуванням у службовому відрядженні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду розглянувши у судовому засіданні 10.05.2023 подане клопотання, враховуючи дискреційні повноваження суду та те, що повторне відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком господарського суду, згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що якщо відповідач вважав, що його позиція може бути додатково обґрунтована, він не був позбавлений права направити свої аргументи разом із клопотанням у письмових заявах.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідач не був позбавлений права скористатись послугами адвокатів, або взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 927/1233/20 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 10.05.2023 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Представник відповідача у судове засідання 10.05.2023 не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

02.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Піонер насіння Україна" (ТОВ "Кортева Агрісаєнс Україна"- позивач) та відповідачем укладено договір купівлі продажу насіння № 12647, відповідно до п. 1.1. якого, позивач, за договором продавець, зобов`язується передати у власність відповідача, за договором покупця, в строки та на умовах, передбачених цим договором, перелік насіння гібридів кукурудзи та/або соняшнику торгової марки Pioneer першого покоління в асортименті, кількості та за цінами згідно з відповідними додатками до цього договору, а відповідач зобов`язується прийняти насіння, сплатити за нього грошову суму у розмірі та в порядку, визначеному в цьому договорі та додатках до нього та використати насіння для власних потреб без права перепродажу.

Пунктами 2.1, 2.2 та 2.3 договору сторони обумовили, що ціна визначається у додатках до даного договору, враховуючи умови доставки насіння та умови оплати насіння згідно комерційної політики, опублікованої та офіційному сайті позивача. Підставою для здійснення оплати є рахунок на оплату насіння (надалі "рахунок"). Без рахунку, виписаного позивачем, передплата (оплата) не зараховується. Рахунок є дійсним для оплати протягом 3 (трьох) банківських днів з дати його виписки позивача. У призначенні платежу слід вказувати всю інформацію, зазначену в рахунку. Всі розрахунки по договору проводяться виключно у безготівковій формі, шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок, зазначений в договорі.

Поставка та приймання-передача насіння між сторонами цього договору здійснюється відповідачем однією чи декількома партіями насіння зі складів позивача в порядку та строк, який зазначений в додатках. Більш детальна інформація щодо умов відвантаження зазначена в додатку №1 (п. 3.1 договору).

Позивач надає відповідачу наступні документи в день купівлі-продажу насіння: видаткову накладну, оформлену відповідно до чинного законодавства України (надається в день відвантаження насіння або в наступний робочий день), ТТН та сертифікат на насіння (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору, моментом переходу права власності на насіння є дата підписання відповідачем (уповноваженим представником відповідача) "Складського розпорядження про відвантаження" та/або дата підписання ТТН водієм-експедитором, що засвідчує прийняття насіння для транспортування на склад відповідача.

Цей договір та додатки до нього складають повний текст угоди між сторонами договору стосовно його предмету, та заміняє і робить недійсними всі домовленості та зобов`язання стосовно насіння, які могли бути зроблені сторонами до дати підписання цього договору. Договір дійсний протягом одного року з дати його підписання, а в частині розрахунків - до їх належного виконання (пункти 9.3 та 9.4 договору).

Додатком № 1 до договору купівлі-продажу насіння № 12647 від 02.03.2020 погоджено загальні умови щодо порядку та строків поставки товару, розрахунків та вимоги щодо якості насіння, що поставляється.

04.03.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи Р8521 (П8521) у кількості 170 одиниць та насіння соняшнику P63LE113 (П63ЛЕ113) Круіз у кількості 15 одиниць загальною вартістю 559 452,00 грн; термін сплати, не пізніше 07.03.2020 у розмірі 20% (111 890,40 грн) та 20.10.2020 у розмірі 80% (447 561,60 грн); планова дата поставки насіння 31.03.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

03.04.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи Р9241 (П9241) Луміген у кількості 3 одиниць загальною вартістю 3,60 грн; термін сплати не пізніше 20.10.2020 у розмірі 100% (3,60 грн); планова дата поставки насіння 03.04.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

13.04.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи PR39G83(ПР39Г83) Форс3еа у кількості 50 одиниць та насіння соняшнику P63LE113 (П63ЛЕ113) Круіз у кількості 20 одиниць загальною вартістю 276 072,00 грн; термін сплати не пізніше 16.04.2020 у розмірі 20% (55 214,40 грн) та 20.10.2020 у розмірі 80% (220 857,60 грн); планова дата поставки насіння 15.04.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

06.05.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи Р8521 (П8521) у кількості 30 одиниць та насіння соняшнику P63LE113 (П63ЛЕ113) Круіз у кількості 30 одиниць загальною вартістю 242244,00 грн; термін сплати не пізніше 09.05.2020 у розмірі 20% (48448,80 грн) та 20.10.2020 у розмірі 80% (193795,20 грн); планова дата поставки насіння 08.05.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

На виконання умов договору та додатків до нього позивачем здійснено поставку узгодженого товару (насіння) на загальну суму 1 077 771,60 грн згідно з видатковими накладними:

№ від 23.03.2020 на суму 559 452,00 грн,

№ від 14.04.2020 на суму 276 072,00 грн,

№ від 07.05.2020 на суму 242 244,00 грн.

Відповідач отримав товар на підставі довіреностей № 4 від 18.03.2020, № 6 від 13.04.2020, № 8 від 06.05.2020.

Відповідно до додатку № від 03.04.2020 позивачем поставлено відповідачу товар - насіння кукурудзи Р9242 (П9241) ЛУМІГЕН в кількості 3 мішка на суму 3,60 грн.

Позивач в доказ поставки Товару надав копії товарно-транспортних накладних № 5990279 від 23.03.2020, № 6008544 від 14.04.2020, № 6028875 від 07.05.2020.

У матеріалах справи наявні складені та зареєстровані позивачем податкові накладні № 1436 від 16.03.2020, № 2353 від 23.03.2020, № 1769 від 13.04.2020, № 2324 від 14.04.2020, № 408 від 04.05.2020, № 445 від 06.05.2020 та № 480 від 07.05.2020 на підтвердження господарських операцій між сторонами.

Позивачем виставлені відповідачу рахунки № 380204687 від 13.04.2020 на оплату 276 072,00 грн з терміном оплати: до 16.04.2020 20% - 55 214,40 грн, до 20.10.2020 80% - 220 857,60 грн; № від 04.03.2020 на оплату 559 452,00 грн з терміном оплати: до 07.03.2020 20% - 111 890,40 грн, до 20.10.2020 80% - 447 561,60 грн; № від 06.05.2020 на оплату 242 244,00 грн з терміном оплати: до 09.05.2020 20% - 48 448,80 грн, до 20.10.2020 80% - 193 795,20 грн.

В свою чергу, відповідач частково здійснив оплату вартості отриманого товару, на суму у розмірі 215 553,60 грн, а саме:

- згідно із платіжним дорученням № 7 від 06.05.2020 відповідач оплатив 48 448,80 грн, призначення платежу: "оплата Товару (20%) згідно додатку № до Договору купівлі продажу насіння № 12647 від 02.03.2020";

- згідно із платіжним дорученням № 29 від 16.03.2020 відповідач сплатив 111 890,40 грн, призначення платежу: "оплата Товару зг. додатку № до договору купівлі- продажу Насіння № 12647 від 02.03.2020";

- згідно із платіжним дорученням № 82 від 13.04.2020 відповідач сплатив 55 214,40 грн, призначення платежу: "оплата Товару зг. додатку № до договору купівлі продажу насіння № 12647 від 02.03.2020".

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати за поставлений товар, у зв`язку із чим, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на суму у розмірі 862 218 грн, що і стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення 27 418,52 грн пені, 7 639,52 грн 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 20.10.2020 по 04.02.2021, 20 832,25 грн інфляційних за період з жовтня 2020 року по січень 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вже зазначалось, позивач на підставі видаткових накладних № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та додатку до договору № від 03.04.2020 поставив позивачу Насіння на загальну суму 1 077 771,60 грн, натомість відповідачем сплачено позивачу вартість отриманого Насіння лише на суму у розмірі 215 553,60 грн.

Доказів повної оплати за поставлений позивачем товар відповідачем не надано, у зв`язку із чим, апеляційний господарський суд, враховуючи часткові сплати відповідачем заборгованості, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 862 218,00 грн, за поставлений товар, є такою, що підтверджена матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У статті 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.2. договору сторони обумовили, що в разі прострочення оплати за поставлену Партію Насіння, відповідач буде зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який розраховується пеня, від суми простроченої заборгованості за Насіння та за кожний день прострочення, починаючи з 2 (другого) банківського дня, але не більше 10 (десяти)% від суми простроченої заборгованості за Насіння. Для розрахунку розміру пені використовується вартість, вказана в Рахунку. Сплата пені не звільняє відповідача від зобов`язання сплатити грошові кошти за поставлену Партію Насіння.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає суму пені в розмірі 27 418,52 грн правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що суми 3% річних та інфляційних втрат у розмірах 7 568,85 грн та 20 832,25 грн відповідно, є правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Заперечуючи проти наявної заборгованості відповідач посилається на те, що ним не підписувались видаткові накладні, в відтак, у відповідача відсутній обов`язок по оплаті вартості Насіння.

Як зазначено у ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Приймаючи до уваги ч. 4 ст. 75 ГПК України вирішуючи спір у даній справі, суд виходить із фактів встановлених у рішенні Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 910/3853/21, яке набрало законної сили і є чинним.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 910/3853/21 за позовом ТОВ "Цензур" до ТОВ "Кортева Агрісаєнс Україна" встановлені наступні обставини:

"Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивач у відповідності до визначених умовами оспорюваного договору та додатків до нього, порядку і розмірі здійснив часткові оплати за товар, а саме: згідно платіжного доручення №29 від 16.03.2020 позивач сплатив 111890, 40 грн передплати, визначивши призначення платежу "Оплата товару згідно додатку № до договору купівлі-продажу насіння №12647 від 02.03.2020"; згідно платіжного доручення №7 від 06.05.2020 позивач сплатив 48448,80 грн переплати, визначивши призначення платежу "Оплата товару (20%) згідно додатку № до договору купівлі-продажу насіння №12647 від 02.03.2020" та згідно платіжного доручення №82 від 13.04.2020 позивач сплатив 55214,40 грн передплати, визначивши призначення платежу "Оплата товару згідно додатку № до договору купівлі-продажу насіння №12647 від 02.03.2020".

Доказів звернення, як до моменту подання до суду даного позову, так і під час судового розгляду справи, до відповідача з вимогою повернути сплачені кошти, як і доказів помилковості їх сплати суду не надав.

Із наданих Головним управлінням ДПС у Чернігівській області копій податкових декларацій з податку на додану вартість з усіма додатками, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Цензур" за період з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року та податкових накладних, поданих відповідачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з позивачем за оспорюваним договором та додатками до нього, вбачається, що відповідачем було складено та зареєстровано податкові накладні №1436 від 16.03.2020, №2353 від 23.03.2020, №1769 від 13.04.2020, №2324 від 14.04.2020, №408 від 04.05.2020, №445 від 06.05.2020 та №480 від 07.05.2020, а позивач, в свою чергу, включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по даним податковим накладним, які в повній мірі співвідносяться з даними наведеними у видаткових накладних № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та товарно-транспортних накладних №5990279 від 23.03.2020, №6008544 від 14.04.2020, №6028875 від 07.05.2020 на підставі яких, як стверджує відповідач, було здійснено поставку позивачу узгодженого в оспорюваних правочинах товару.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі на постачання послуг на користь другої сторони, може бути доказом правочину з огляду на те, що така поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Аналогічний правовий висновок відображений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 по справі №910/23097/17.

Цілком вірогідним є факт належного схвалення позивачем договору купівлі-продажу насіння №12647 від 02.03.2020, додатку №1 від 02.03.2020, додатків № від 04.03.2020, № від 03.04.2020, № від 13.04.2020, № від 06.05.2020 та відповідно наявність волевиявлення на виникнення між сторонами взаємних прав та обов`язків за ними.

Водночас, суд зазначає, що сам факт наявності висновку експерта про те, що підписи на спірних правочинах вчинені не директором товариства, а іншою особою, не утворює автоматичного наслідку визнання договору недійсним згідно зі статтями 203, 215 ЦК України, зважаючи на те, що обставини, які вказують на схвалення позивачем спірних правочинів, підтверджується належними та допустимими доказами наявними в матеріалах справи та не спростовані позивачем.".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на викладене, зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Щодо витрат на правову допомогу

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначив, що розмір витрат на правову допомогу адвоката складає 36000 грн, на підтвердження чого надав: договір про надання правової допомоги № 30-LS/17 від 13.11.2017, додаткові угоди, додаток № 10 від 30.11.2020, рахунок на оплату № 02-30/11-2020 від 30.11.2020, платіжне доручення №160018963 від 07.12.2020, акт надання послуг №6 від 21.10.2021.

За умовами Договору № 30-LS/17 від 13.11.2017 (п.1.1.) Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу на умовах і в порядку, визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за її надання та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання доручення.

30.11.2020 між Адвокатським об`єднанням "ЕС ЕЛ ЕЙ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кортева Агрісаєнс Україна" підписано Додаток №10 до договору про надання правової допомоги №30-LS/17 від 13.11.2017, відповідно до якого сторони, зокрема, визначили, що обсяг правової допомоги, визначений в п. 1 цього Додатку, є орієнтовним. Фактично надана правова допомога буде залежати від доцільності та можливості її надання та буде узгоджуватися Сторонами усно або за допомогою направлення листів Адвокатським об`єднанням та прийняття запропонованого плану дій Клієнтом шляхом використання електронної пошти (п. 2) та загальна вартість правової допомоги Адвокатського об`єднання за цим Додатком складає 30000 грн без ПДВ (п. 4).

У попередньому розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, що надається ТОВ "Кортева Агрісаєнс Україна" визначено перелік послуг, які надаватимуться Адвокатським об`єднанням, кількість годин, вартість та загальну суму, а саме: аналіз документації партнером Адвокатського об`єднання, наданої Клієнтом, перевірка правильності та належності оформлення господарських відносин з контрагентом, підготовка позовної заяви до суду,5 год., представництво інтересів Клієнта адвокатом в суді участь у судових засіданнях, юридичний аналіз заяв по суті справи, отриманих від Відповідача,2 год., підготовка та подання заяв по суті справи та інших процесуальних документів,2 год.30хв. Загальна сума становить 36000 грн (у т.ч. ПДВ 6000 грн).

21.10.2021 між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом підписано Акт надання послуг №6, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням були надані послуги з правової допомоги згідно з Додатком № 10 до Договору №30-LS/17 від 13.11.2017 на суму 36000 грн (у т.ч. ПДВ 6000 грн).

У матеріалах справи наявна копія платіжного доручення № 13І17845ВА85А7 від 07.12.2020 про сплату 36000 грн витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

В матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача з приводу обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, також не надано і клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, зважаючи на принципи диспозитивності та змагальності, співмірності, необхідності та розумності судових витрат, докази, надані на підтвердження зазначених витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що документально обґрунтованою сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, є сума у розмірі 35 997,23 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цензур" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2022 у справі № 927/1233/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 927/1233/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 30.05.2023, у зв`язку із перебуванням суддів Гаврилюка О.М. та Ткаченка Б.О. у відпустках.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

С.О. Алданова