ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р. Справа№ 910/8895/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Бондар Л.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 02.05.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022

у справі №910/8895/22 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега Логістика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп"

про стягнення 707 130,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕГА ЛОГІСТИКА" (далі - ТОВ "ВЕГА ЛОГІСТИКА", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЕМ ГРУП" (далі - ТОВ "АТЕМ ГРУП", відповідач, скаржник) про стягнення заборгованості за договором транспортного експедирування №12/09-01 від 12.09.2016 у розмірі 1 041 249,70 грн.

В процесі розгляду справи, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яку було прийнято судом першої інстанції, в якій він зазначив, що відповідачем здійснено повернення продукції після звернення з позовом до суду та заборгованість за поставлений товар становить 792 130,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 провадження у справі №910/8895/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГА ЛОГІСТИКА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЕМ ГРУП" у частині стягнення основної суми боргу у розмірі 85 000,00 грн. - закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8895/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЕМ ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕГА ЛОГІСТИКА" суму основного боргу у розмірі 707 130 грн 70 коп. та судовий збір у розмірі 14 343 грн 74 коп.

Оскаржуване судове рішення обґрунтоване тим, що відповідач, порушуючи норми цивільного кодексу України та умови договору, не здійснив оплату наданих й прийнятих послуг у повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 707 130,70 грн. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8895/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції було проігноровано факт невідповідності підписів відповідальної особи на супровідних документах, наданих позивачем. Так, договір містить підпис директора - Кузьменко Таміли Іванівни, натомість всі інші документи - як-то заявки, акти та транспортні накладні за різні періоди містять підпис візуально суттєво відрізняються ніж на договорі.

Також скаржник зазначає, що судом не було досліджено факт того, що всі документи за різні дати та періоди, містять абсолютно ідентичне місце розташування підпису відносно місця відбитку печатки - зверху посередині. Підпис не змінює свого місце розташування відносно відтиску печатки на жодному документі, що створює враження про метод виготовленні документів, інший від фізичного їх підписання та проставляння печатки.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та клопотання учасників апеляційного провадження

06.02.2023 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зокрема позивач зазначає, що відповідач, попри те, що заперечує навіть сам факт надання йому послуг позивачем і відповідно наявність перед ним заборгованості, увесь цей період часу (з дати отримання позовної заяви) продовжує сплачувати на користь позивача платежі в рахунок погашення боргу.

Також до відзиву позивачем додано акт звірки взаємних рахунків за період 07.12.2022 - 30.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вега Логістика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атем Груп".

24.02.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

02.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме - акт звірки взаємних рахунків за період 01.01.2023 - 01.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вега Логістика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атем Груп".

29.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме - акт звірки взаємних рахунків за період 01.03.2023 - 28.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вега Логістика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атем Груп".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем -Груп" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О.; судді - Ходіківська І.П., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 витребувано справу № 910/8895/22 у Господарського суду міста Києва.

16.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла справа № 910/8895/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8895/22 залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

19.01.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8895/22. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" призначено на 02.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем груп" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 прийнято справу № 910/8895/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Алданова С.О. Розгляд справи № 910/8895/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 призначено на 30.03.2023.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. з 21.03.2023 на лікарняному, 23.03.2023 судового засідання не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 задоволено клопотання ТОВ "Атем Груп" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних засобів. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 призначено на 02.05.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 02.05.2023 з`явився представник відповідача, який надав свої пояснення щодо суті апеляційної скарги, а також підтримав клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів.

Позивач у судове засідання 02.05.2023 представників не направив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлявся належним чином, через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача заяв та клопотань - не надходило.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників позивача не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а тому суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

У засіданні суду 02.05.2023 судом розглянуто клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи нових доказів. Протокольною ухвалою судом відмовлено у задоволенні клопотання з наступних підстав.

По-перше, колегія суддів зазначає, що ні позивачем ні відповідачем взагалі не обґрунтовано, відповідно до якої правової підстави надано нові докази, що не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Колегія суддів вказує на те, що статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок і строки подання доказів учасниками справи.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. ч. 4 та 5 ст. 80 ГПК України).

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, ст. 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз положень ст. ст. 80 та 269 ГПК України свідчить, що докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Отже, така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).

Частиною 8 ст. 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №756/1529/15-ц).

За таких обставин суд не приймає до розгляду докази, надані позивачем та відповідачем на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 12.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕГА ЛОГІСТИКА», як експедитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП», як клієнтом було укладено договір транспортного експедирування № 12/09-01 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта виконати, а за необхідності - також організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити відповідним чином надані послуги.

Згідно з п.2.2.6. договору клієнт зобов`язаний сплатити належним чином надані послуги експедитором, а також відшкодувати попередньо узгоджені з клієнтом і документально підтверджені додаткові витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання цього договору.

Згідно з п.3.1. договору оплата послуг експедитора за цим договором та додаткових витрат експедитора (п.2.3.2. цього договору) здійснюється клієнтом у безготівковій формі в гривні на підставі рахунку та акту здачі-прийняття наданих послуг, підписаних сторонами. У рахунку також вказується сума додаткових витрат експедитора, належна до відшкодування йому клієнтом згідно п.2.3.2 цього договору. Оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок експедитора, вказаний в поточному договорі (про його зміни експедитор зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів повідомити клієнта в письмовій формі, в іншому випадку клієнт не несе відповідальність за прострочку платежу та за інші негативні наслідки, пов`язані з перерахуванням грошей на неправильний рахунок).

Сума оплати послуг експедитора за цим договором, а також сума додаткових витрат експедитора (п.2.3.2 цього договору), якщо ці додаткові витрати були понесені експедитором в іноземній валюті, визначається за офіційним курсом гривні до іноземної валюті, встановленій НБУ на дату виставлення Експедитором розрахунку на оплату.

Згідно з п.3.4 договору клієнт зобов`язується оплатити послуги та додаткові витрати експедитора протягом 21 банківських днів після підписання обома сторонами акту здачі-прийняття наданих послуг і отримання від експедитора оригіналу рахунку на оплату. За погодженням сторін можлива повна або часткова попередня оплата вартості послуг за цим договором, а також додаткових послуг експедитора.

Згідно з п.8.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017 року. Якщо одна зі сторін або обидві сторони не виконують або неналежним чином виконують свої зобов`язання за цим договором, строк його дії продовжується до моменту виконання зобов`язань винною стороною.

Відповідно до п.8.3. договору, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж через 30 календарних днів до дня закінчення строку дії цього договору не повідомить у письмовій формі (рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у будь-якій іншій письмовій формі) про свій намір припинити договірні відносини або змінити умови діючого договору, цей договір вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах.

Позивач у позовній заяві зазначає, що належно виконував взяті на себе зобов`язання, встановлені п.2.1. договору, здійснюючі транспортно-експедиційні послуги як по території України, так і міжнародні перевезення.

Так, за період з 15.11.2021 по 28.02.2022 позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги на загальну суму в розмірі 1 392 748,00 грн., що підтверджується заявками на надання транспортних послуг, товарно-транспортними накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаними сторонами, виставленими рахунками-фактурами.

Проте, відповідач не здійснив жодної оплати позивачу за послуги надані у вищевказаний період в означені договором строки, як і за послуги надані і в попередні періоди, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 13.05.2022 утворилася заборгованість у загальному розмірі 1 284 112,82 грн.

24.05.2022 та 26.05.2022 з метою досудового врегулювання спору позивачем були направлені відповідачу відправлення з претензією щодо нездійснення оплати за надані транспортні та експедиційні послуги. Вказані відправлення повернулися відправникові без відповіді.

Разом з цим, відповідачем частково сплачено заборгованість у розмірі 245 000,00 грн. за надані транспортні та експедиційні послуги, що підтверджується банківськими виписками за період з 18.05.2022 по 30.08.2022 та Актами звірки розрахунків з контрагентом.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1 041 249,70 грн. заборгованості за договором транспортного експедирування №12/09-01 від 12.09.2016.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору транспортного експедирування №12/09-01 позивач надав транспортно - експедиторські послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рахунків фактур:

- № ВЛ-0002460 від 26.11.2021 на суму 32 158,00 грн;

- № ВЛ-0002478 від 29.11.2021 на суму 33 633,00 грн;

- № ВЛ-0002479 від 29.11.2021 на суму 33 633,00 грн;

- № ВЛ-0002516 від 01.12.2021 на суму 34 014,00 грн;

- № ВЛ-0003111 від 23.12.2021 на суму 19 440,00 грн;

- № ВЛ-0003112 від 23.12.2021 на суму 49 226,00 грн;

- № ВЛ-0003173 від 29.12.2021 на суму 119 893,00 грн;

- № ВЛ-0003174 від 29.12.2021 на суму 12 306,00 грн;

- № ВЛ-0000075 від 19.01.2022 на суму 30 549,00 грн;

- № ВЛ-0000109 від 22.01.2022 на суму 43 000,00 грн;

- № ВЛ-0000151 від 24.01.2022 на суму 31 356,00 грн;

- № ВЛ-0000245 від 26.01.2022 на суму 24 951,00 грн;

- № ВЛ-0000248 від 26.01.2022 на суму 60 779,00 грн;

- № ВЛ-0000305 від 28.01.2022 на суму 14 536,00 грн;

- № ВЛ-0000371 від 01.02.2022 на суму 11 500,00 грн;

- № ВЛ-0000393 від 02.02.2022 на суму 92 340,00 грн;

- № ВЛ-0000394 від 02.02.2022 на суму 76 815,00 грн;

- № ВЛ-0000491 від 04.02.2022 на суму 38 096,00 грн;

- № ВЛ-0000492 від 06.02.2022 на суму 47 000,00 грн;

- № ВЛ-0000587 від 08.02.2022 на суму 111 797,00 грн;

- № ВЛ-0000645 від 09.02.2022 на суму 47 000,00 грн;

- № ВЛ-0000677 від 10.02.2022 на суму 69 390,00 грн;

- № ВЛ-0000683 від 11.02.2022 на суму 12 027,00 грн;

- № ВЛ-0000708 від 11.02.2022 на суму 47 000,00 грн;

- № ВЛ-0000736 від 14.02.2022 на суму 42 717,00 грн;

- № ВЛ-0000797 від 17.02.2022 на суму 63 156,00 грн;

- № ВЛ-0000801 від 17.02.2022 на суму 42 875,00 грн;

- № ВЛ-0000856 від 21.02.2022 на суму 47 000,00 грн;

- № ВЛ-0001190 від 12.04.2022 на суму 55 561,00 грн;

- № ВЛ-0001891 від 15.04.2022 на суму 49 000,00 грн.

Також у матеріалах справи наявні копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та товаро-транспортні накладні (CMR).

Відповідно до п.3.1. договору оплата послуг експедитора за цим договором та додаткових витрат експедитора (п.2.3.2. цього договору) здійснюється клієнтом у безготівковій формі в гривні на підставі рахунку та акту здачі-прийняття наданих послуг, підписаних сторонами. У рахунку також вказується сума додаткових витрат експедитора, належна до відшкодування йому клієнтом згідно п.2.3.2 цього договору. Оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок експедитора, вказаний в поточному договорі (про його зміни експедитор зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів повідомити клієнта в письмовій формі, в іншому випадку клієнт не несе відповідальність за прострочку платежу та за інші негативні наслідки, пов`язані з перерахуванням грошей на неправильний рахунок).

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що зазначені вище рахунки фактури та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані та прийнятті відповідачем без зауважень, про що свідчить проставлення підпису та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЕМ ГРУП" на них.

Зважаючи на вище встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази, доводи апеляційної скарги щодо того, що всі документи за різні дати та періоди, містять абсолютно ідентичне місце розташування підпису відносно місця відбитку печатки - зверху посередині, підпис не змінює свого місце розташування відносно відтиску печатки на жодному документі, що створює враження про метод виготовленні документів, інший від фізичного їх підписання та проставляння печатки, колегією суддів оцінюються критично, оскільки є нічим іншим як припущеннями самого скаржника.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що відповідно до транспортних замовлень заборгованість відповідача перед позивачем за договором транспортного експедирування №12/09-01, з врахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог та ухвали Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 про закриття провадження в частині, становить 707 130,70 грн.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, на момент розгляду справи в суді першої інстанції, матеріали справи не містили жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕГА ЛОГІСТИКА" в розмірі 707 130,70 грн., у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 707 130,70 грн. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8895/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8895/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі № 910/8895/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Атем Груп".

4. Матеріали справи №910/8895/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 30.05.2023. (після виходу суддів Ткаченка Б.О. та Гаврилюка О.М. з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

О.М. Гаврилюк