ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"31" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1877/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-759/23 від 31.05.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про забезпечення позову

у справі № 916/1877/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» (65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1; )

про зобов`язання повернути майно;

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про стягнення 662 715,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП», в якому просить суд зобов`язати відповідача повернути сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем як експедитором зобов`язань за Договором транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021, а саме на відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» у відвантаженні сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Ухвалою від 09.05.2023 позовну заяву (вх. № 1942/23 від 04.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1877/23, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.06.2023.

17.05.2023 за вх. № 2125/23 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про стягнення 662 715,80 грн.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилається на наявність у позивача заборгованості за Договором транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021 за зберігання майна на суму 662 715,80 грн.

Ухвалою від 31.05.2023 зустрічний позов (вх. № 2125/23 від 17.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про стягнення 662 715,80 грн прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 916/1877/23.

31.05.2023 за вх. № 2-759/23 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить:

1) накласти арешт на сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон за місцем його зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Атамана Чепіги 29е;

2) заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» () на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо переміщення, передання тощо сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник, посилаючись на п. 5.1. Договору транспортного експедування № 21121-1 від 21.12.2021, вказує, що відповідач як експедитор має право покласти виконання обов`язків на третю сторону, пов`язану з ним договірними та/або корпоративними відносинами.

Вважає, що ТОВ «СІМАКС ГРУП» має можливість безперешкодно відвантажити спірне майно на користь третіх осіб та/або покласти виконання обов`язків на третю сторону, пов`язану з відповідачем договірними та/або корпоративними відносинами, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву (вх. № 2-759/23 від 31.05.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1), забороною відповідачу вчиняти певні дії (п. 2), іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п. 10).

Згідно із ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

По суті забезпечення позову це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача та інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Але, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного способу захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як з`ясовано судом з аналізу наявних у матеріалах справи доказів, 21.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір транспортного експедування № 21121-1 (далі Договір), згідно з яким відповідач як експедитор зобов`язується надати позивачу за його дорученням і за його рахунок послуги в сфері транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, а позивач як клієнт зобов`язується оплатити послуги експедитора.

Сторони домовилися, що пункт призначення, найменування вантажу, кількість, якість та властивості вантажу та інші суттєві умови Договору, в ньому не обумовлені, вказуються в Заявці (Додатку до цього Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору експедитор надає клієнту послуги, зокрема, з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, подання/прибирання, приймання/розвантаження узгоджених транспортних засобів (автомобілі), оформлення необхідних товаросупровідних документів відповідно до діючих правил та інструкцій клієнта на території складу, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29 Е (склад), організації зберігання вантажів клієнта на території складу тощо.

В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні (а.с. 33-46), в яких зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» виступає вантажоодержувачем для Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО», пункт розвантаження: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29. Замовником (платником) та вантажовідправником виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОМАРКЕТ-ЕКСПО».

Як вказав позивач, відповідно до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» передало на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон, яке відповідач не повертає.

Вважає, що відповідач має можливість безперешкодно відвантажити спірне майно на користь третіх осіб та/або покласти виконання обов`язків на третю сторону, пов`язану з відповідачем договірними та/або корпоративними відносинами, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У своєму відзиві, який надійшов до суду 17.05.2023, відповідач не заперечував, що дійсно між ним та позивачем були договірні зобов`язання щодо зберігання відповідного майна та таке майно зберігається до теперішнього часу.

Пунктом 5.3. Договору передбачено право відповідача, зокрема, на покладення виконання всіх або частини обов`язків, передбачених Договором, на третю особу, пов`язану з відповідачем договірними та/або корпоративними відносинами, що на переконання позивача, дає можливість Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» відвантажити спірне майно на користь третіх осіб та/або покласти виконання обов`язків на третю сторону, що може утруднити виконання рішення суду.

Здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, суд зазначає, що заявлені заявником заходи забезпечення відповідають вимогам, на забезпечення яких вони направлені, є пов`язаними і співвідносними із такими вимогами, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Невжиття заявлених заходів забезпечення позову, на думку суду, може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного способу захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частинами 1 та 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» не позбавлене права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Разом з цим, суд звертає увагу, що за наявності доказів, які б спростовували доводи позивача щодо необхідності забезпечення позову, відповідач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Одеської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 2-759/23 від 31.05.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» про забезпечення позову у справі № 916/1877/23 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» про зобов`язання повернути майно шляхом:

- накладення арешту на сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон за місцем його зберігання за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги 29е;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» () на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати будь-які дії щодо переміщення, передання тощо сорго врожаю 2021 року у кількості 333,38 тон.

Стягувачем за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «АДОНАРА АГРО» (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, буд. 47; ).

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІМАКС ГРУП» (65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1; ).

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання у строк, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили 31 травня 2023 р. та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги у строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Волков Роман Володимирович