РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2023Справа № 910/219/23

За позовомКомунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської Бучанського району Київської області"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "АВС Енерджі"
простягнення 7238941,50 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

від позивача Цвід О.І.;
від відповідачане з`явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської Бучанського району Київської області" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Енерджі" про стягнення 7238941,50 грн, з яких 5512500,00 грн попередньої оплати та 1726441,50 грн за невиконання умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №25-10 від 25.10.2022 в частині поставки товару у встановлений цим правочином строк, а також зменшенням обсягів закупівлі товару згідно додаткової угоди №1 від 24.11.2022 до договору №25-10 від 25.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/219/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 15.02.2023; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

У підготовчому засіданні 15.02.2023 відкладено розгляд справи на 10.03.2023. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 повідомлено сторін про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2023.

Судове засідання з розгляду справи по суті 19.04.2023 відкладено на 11.05.2023, про що сторін повідомлено відповідною ухвалою суду.

26.04.2023 від адвоката Шинкаренка С.О. надійшло повідомлення по справі щодо об`єктивної неможливості участі у справі представника відповідача, оскільки керівник відповідача об`єктивно не може ні сам здійснювати представництво інтересів товариства, ні уповноважити на це будь-яку іншу особу. Адвокат Шинкаренко С.О. зазначає, що є захисником директора відповідача Федотьєва О.А. у кримінальному провадженні №0000001, і наразі Федотьєв О.А. тримається під вартою.

Представник позивача у судовому засіданні 11.05.2023 заявлені позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання 11.05.2023 своїх представників не направив, відзиву на позов не надав. Про проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. Документального підтвердження обставин, зазначених у повідомленні адвоката Шинкаренка С.О., суду не надано. У зв`язку з цим суд вважає за можливе вирішити спір за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 11.05.2023 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВС Енерджі" (продавець) та Комунальним підприємством "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (покупець) було укладено договір №25-10 (договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом визначеним у цьому договорі в рамках підготовки об`єкту критичної інфраструктури Вишневої міської територіальної громади до опалювального сезону 2022-2023 років та вжиття заходів з енергозбереження. Код товару згідно ДК 021:20-3 тверде паливо. Товар постачається згідно календарного плану постачання (додаток №1) та є його невід`ємною частиною (п.п.1.1, 1.2, 1.4).

Пунктами 2.1, 2.4, 2.7 договору передбачено, що загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 26250000,00 грн, в т.ч. ПДВ. Оплата покупцем рахунку на попередню оплату згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1070 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" у розмірі не більше 30% від загальної суми договору на строк не більше 3-х місяців. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків, які визначаються головним розпорядником бюджетних коштів виходячи із необхідності, що обґрунтовується, зокрема, реальним станом поставки товару, потребою тощо.

Передача товару здійснюється перевізником покупця зі складу продавця, розташованого за адресою: Київська область, с.Катюжанка, вул.Слобідська, 4 на склад покупця, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, м.Вишневе, вул.Київська, 11. Під час передачі товару продавець надає покупцеві наступні документи: товаро-транспортну накладну. Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної. Перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару відповідно до умов цього договору (п.п.3.2, 3.3, 3.4, 3.5 договору).

Даний договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині виконання зобов`язань до повного їх виконання (п.7.1 договору).

У додатку №1 до договору сторони погодили поставку деревини дров`яної промислового використання у листопаді 2022 року - 12500 м3 та у грудні 2022 року - 12500 м3.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №3 від 25.10.2022 за 7500 м3 деревини дров`яної на суму 7875000,00 грн, а позивачем, в свою чергу, було оплачено вказаний рахунок на суму 7875000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №208 від 26.10.2022 з призначенням платежу "попередня оплата за деревину дров`яну, сосна, договір №25-10 від 25.10.2022, рахунок №3 від 25.10.2022" та випискою Державної казначейської служби від 31.10.2022.

24.11.2022 між сторонами підписано додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони домовились зменшити обсяги закупівлі та відповідно суму договору на 18375000,00 грн та погодили загальну вартість товару, що є предметом цього договору на суму 7875000,00 грн.

Згідно видаткових накладних №21 від 15.11.2022 на суму 42000,00 грн, №22 від 15.11.2022 на суму 42000,00 грн, №23 від 15.11.2022 на суму 42000,00 грн, №24 від 16.11.2022 на суму 46116,00 грн, №25 від 23.11.2022 на суму 39952,50 грн, №26 від 24.11.2022 на суму 47040,00 грн, №27 від 25.11.2022 на суму 42000,00 грн, №28 від 25.11.2022 на суму 38850,00 грн, №29 від 26.11.2022 на суму 38850,00 грн, №32 від 01.12.2022 на суму 47250,00 грн, №35 від 06.12.2022 на суму 42000,00 грн, №36 від 06.12.2022 на суму 42000,00 грн, №37 від 10.12.2022 на суму 42000,00 грн, №38 від 11.12.2022 на суму 42000,00 грн, №39 від 11.12.2022 на суму 42000,00 грн та відповідних товарно-транспортних накладних, відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар на загальну суму 636058,50 грн.

Відповідно до підписаного між сторонами та скріпленого печатками господарюючих суб`єктів акту звірки взаєморозрахунків за період з 25.10.2022 по 16.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становила 7238941,50 грн.

24.11.2022 та 21.12.2022 позивач звернувся до відповідача з претензіями-вимогами за №613 від 24.11.2022 та №661 від 19.12.2022 щодо повернення коштів у розмірі 7238941,50 грн.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач відповіді на вказані претензії-вимоги не надав, в обумовлений договором строк товар на визначену суму не поставив, сплачені позивачем кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2 ст.267 Господарського кодексу України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97- ВР від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи №2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, за висновками суду, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, додаткової угоди №1 від 24.11.2022 до нього та календарного плану постачання товару сторонами погоджено поставку позивачу товару - деревини дров`яної промислового використання у кількості 7500 м3, вартістю 7875000,00 грн з ПДВ.

На виконання умов п.2.4 договору позивачем було сплачено попередню оплату за товар на суму 7875000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №208 від 26.10.2022.

Як вже вказувалось судом, відповідачем у період з листопада по грудень 2022 року поставлено позивачу, а останнім прийнято товар на загальну суму 636058,50 грн.

Доказів поставки позивачу товару у повному обсязі як у строк, погоджений між сторонами у договорі, так і станом на день розгляду справи по суті, суду не надано. Як і не надано доказів внесення будь-яких інших змін до договору, що стосуються обсягів, вартості товару та строків його поставки.

24.11.2022 та 21.12.2022 позивач звернувся до відповідача з претензіями-вимогами за №613 від 24.11.2022 та №661 від 19.12.2022 щодо повернення коштів у розмірі 7238941,50 грн, а отже, з урахуванням наведених вище положень норм чинного законодавства України відповідач повинен був повернути попередню оплату за договором у семиденний строк від дня пред`явлення позивачем вимоги.

Сума попередньої оплати за непоставлений товар, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 7238941,50 грн, внаслідок чого позовні вимоги позивача в цій частині визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Енерджі" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Енерджі" (03057, місто Київ, вулиця Довженка, будинок 12-А, ідентифікаційний код 41200016) на користь Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської Бучанського району Київської області" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 11, ідентифікаційний код 19417197) заборгованість у розмірі 7238941 (сім мільйонів двісті тридцять вісім тисяч дев`ятсот сорок одна) грн 50 коп. та судовий збір у розмірі 108584 (сто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн 12 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.05.2023

Суддя Ю.М.Смирнова