ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 Справа № 917/126/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС Трейдинг"

до Фермерського господарства "Золото Ниви"

про стягнення 141 438,23 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СДГС Трейдинг" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Золото Ниви" про стягнення 141 438,23 грн збитків, спричинених не виконанням відповідачем обов`язку щодо реєстрації податкової накладної згідно з договором поставки № 1711-1 від 17.11.2020.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не здійснив реєстрацію податкових накладних щодо отриманих ним платежів від 18.11.2020, від 19.11.2020, від 20.11.2020, від 31.03.2021, внаслідок чого у позивача не виникло право на податковий кредит по ПДВ на суму 141 438,23 грн.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 15.02.2023 було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 15.02.2026 вважається врученою відповідачу 21.04.2023 згідно довідки поштового відділення на конверті. Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 06.05.2023.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2023 позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.21-22).

Ухвалою від 27.01.2023 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків (а.с.26-27). Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.31).

Ухвалою від 15.02.2023 суд відкрив провадження у справі № 917/126/23, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.38-39).

Про відкриття провадження у справі та розгляд справи позивач повідомлений належним чином.

Ухвала від 15.02.2023 була надіслана на офіційну електронну адресу позивача та представника позивача у системі Електронний суд та ними отримана 15.02.2023, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 15.02.2023 (а.с.40, 41).

Ухвала суду від 15.02.2023 про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу на адресу: вул. Шевченко, буд. 27, офіс 4, м. Полтава, 36000, повернулася до суду з довідкою поштового відділення від 21.04.2023 про відсутність адресата за адресою.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фермерське господарство "Золото Ниви" зареєстроване за адресою: вул. Шевченко, буд. 27, офіс 4, м. Полтава, 36000.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.02.2023 вважається врученою відповідачу 21.04.2023.

На офіційному сайті Господарського суду Полтавської області 15.02.2023 суд розмістив відповідне оголошення про розгляд цієї справи (а.с.42).

Отже, сторони належно повідомлені про розгляд цієї справи у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

В зв`язку з необхідністю належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, для надання можливості сторонам реалізувати право на подання доказів та пояснень щодо спірних правовідносин, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, прийняття рішення суд відклав на розумний строк.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СДГС Трейдинг" (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Золото Ниви" (далі - відповідач, постачальник) укладено договір поставки № 1711-1 від 17.11.2020 (далі - Договір); (а.с. 10-11).

Згідно з п.1.1 Договору постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію: не насіннєве зерно, а покупець зобов`язався прийняти цей товар і оплатити його.

Згідно з п. 4.1, п. 4.1.1 Договору покупець зобов`язався оплатити постачальнику товар у такі строки: 80% від загальної базової ціни товару покупець зобов`язався сплатити постачальнику протягом 3-х банківських днів з дня укладення цього Договору.

Згідно п. 4.1.2 Договору решту ціни товару покупець сплачує постачальнику протягом п`яти банківських днів з дня реєстрації постачальником податкової накладної у єдиному реєстрі податкових накладних на весь об`єм товару, що підлягає поставці за цим Договором.

Згідно п. 4.2. Договору оплата товару здійснюється покупцем у гривнях через банки у безготівковій формі шляхом переказу коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника.

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 848629,36 грн, що підтверджується видатковою накладною № 54 від 18.11.2020 (а.с.12).

Позивач перерахував відповідачу кошти в сумі 848 629,36 грн, у тому числі: за платіжними дорученнями № 1400 від 18.11.2020 на суму 400000,00 грн, № 1416 від 19.11.2020 на суму 415682,06 грн, № 1420 від 20.11.2020 на суму 32247,68 грн, № 2070 від 31.03.2021 на 699,62 грн (а.с.13-16).

Позивач у позові посилається на те, що відповідач вказану операцію на суму 848629,36 грн (в тому числі ПДВ 20% 141438,23 грн), податкову накладну не зареєстрував.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 17.10.2022 № 17/10-1, в якій вимагав відшкодувати понесені збитки на суму 141 438,23 грн, оскільки відповідач всупереч установленого порядку не зареєстрував податкову накладну з ПДВ, внаслідок чого у позивача не виникло право на податковий кредит ПДВ на цю суму (а.с.17-19).

Відповідач оплати вказаних коштів не провів.

Позивач, посилаючись на те, що вказані збитки були понесені ним внаслідок неправомірних дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом про стягнення 141 438,36 грн збитків.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із відомостями з реєстру платників ПДВ Товариство з обмеженою відповідальністю "СДГС Трейдинг" зареєстроване за індивідуальним податковим номером 98 (а.с.32).

Відповідно до п.8 Договору відповідач підтвердив, що він є платником ПДВ (ІПН платника ПДВ 97).

За змістом пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України; у редакції на дату виникнення спірний правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У п.187.1 ст. 187 ГПК України (у редакції на дату виникнення спірний правовідносин) вказано, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.6.2. Договору сторони домовились, що якщо податкова накладна постачальника (яку він повинен оформити і зареєструвати внаслідок продажу товару або отримання коштів) не буде зареєстрована у порядку, встановленому законодавством Україні, (незалежно від причині підстав) протягом 120 (сто двадцяти) днів з моменту виникнення обставини, з якою пов`язується обов`язковість її реєстрації, то на 121 (сто двадцять перший) день вказаного строку ціна товару є автоматично зменшеною на суму податку на додану вартість в неї, а покупець звільняється від обов`язку зі сплати такої суми на користь постачальника або вправі вимагати її повернення від постачальника, якщо вона вже була сплачена. Цей Договір не є повністю і належним чином виконаним постачальником до моменту реєстрації ним податкової накладної.

Згідно з п.6.3. Договору постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 25 % від ціни всього товару, поставленого за цим Договором, а також додатково збитки в розмірі сум ПДВ, виключених з податкового кредиту Покупця; сум, виключених із витрат покупця; сум, включених до доходів покупця, як безоплатно отриманої продукції; сум штрафних і господарських санкцій, якщо виявиться, що інформація, вказана в п. 1.4. Договору і в Документах на товар, є недостовірною, і внаслідок цього до Покупця будуть застосовані вказані вказані вище заходи впливу з боку контролюючих органів або господарські санкції з боку третіх осіб, яким буде поставлений товар.

Таким чином, відповідач як постачальник за Договором поставки зобов`язаний був здійснити в межах граничних строків реєстрацію податкової накладної за фактом здійснення поставки продукції відповідно до видаткової накладної № 54 від 18.11.2020 на суму 848 629,36 грн, у тому числі ПДВ 141 438,23 грн.

Позивач вказує, що на даний час видаткова накладна ТОВ Фермерського господарства "Золото Ниви" від 18.11.2020 № 54 в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстрована.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач з порушенням вимог статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 141 438,23 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання зазначену суму, яка фактично є збитками позивача.

Враховуючи викладене, внаслідок не здійснення відповідачем реєстрації податкових накладних та відповідно порушення податкових і господарських зобов`язань, позивачу завдано збиток на суму 141 438,23 грн.

При цьому судом враховується правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2019 року у справі № 908/1568/18 та у постанові Верховного Суду України у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 р. у справі № 917/877/17 про те, що належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Отже, позов суд задовольняє повністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, що складаються з 2684,00 грн витрат на сплату судового збору та витрат на правничу правову допомогу адвоката.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 2684,000 грн судового збору за платіжним дорученням від 04.01.2023 № 3277 (а.с.6). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 20.01.2023 (а.с.23).

Відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Позивач у позові навів попередній розрахунок витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. Проте на дату прийняття цього рішення доказів в підтвердження вказаного розміру судових витрат та їх понесення суду не надано.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Золото Ниви" (вул. Шевченко, буд. 27, офіс 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000; ідентифікаційний номер 42829566) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СДГС Трейдинг" (вул. Свободи, буд. 67, с. Ківшовата, Білоцерківський район, Київська область, 09543; ідентифікаційний код 42142537) 141 438грн 23 коп. - збитків, 2684 грн 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено та підписано 29.05.2023

Суддя Т. М. Безрук