РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2023Справа № 910/3290/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Імпекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерготрейдер"

про стягнення 1224177,91 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП ІМПЕКС" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерготрейд" про стягнення 1224177,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 10/08/22-1ДТ від 10.08.2022.

Ухвалою суду від 09.03.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

17.03.2023 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 09.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

13.04.2023 позивачем в системі електронний суд сформовано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що відповідачем частково - у сумі 100000,00 грн оплачено основний борг, в зв`язку з чим позивач зменшує позовні вимоги в частині стягнення основного боргу на 100000,00 грн і просить стягнути 1122871,28 грн. Крім цього позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 5182,84 грн та втрати від інфляції у розмірі 16843,07 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, він зменшив суму основного боргу та збільшив суму 3% річних. Оскільки, загалом заявлена сума зменшилась, суд приймає заяву позивача та розглядає спір з урахуванням поданої позивачем заяви.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції у сумі 16843,07 грн, які в позові первинно заявлені не було, проте, в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на прострочення відповідачем грошового зобов`язання та ст. 625 ЦК України, яка регламентує право кредитора на стягнення 3% річних та втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд розцінює подано позивачем заяву в частині позовних вимог про стягнення втрат від інфляції, як заяву про зміну предмету позову і оскільки, вона не суперечить закону, приймає її до розгляду. Справа розглядається з урахуванням поданої позивачем заяви.

З огляду на вищезазначене предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 1122871,28 грн, 3% річних у розмірі 5182,84 грн та втрат від інфляції у розмірі 16843,07 грн.

Ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено відповідачу за адресою: 01135, м. Київ, вул. Глібова, 7, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, суд звертає увагу, що поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не було вручене відповідачу та було повернуте до суду з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку на відповідному конверті "адресат відсутній за вказаною адресою" - 31.03.2023 року.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 року у справі № 904/2584/19.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2020 року у справі № 910/9791/18.

Отже, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі від 23.03.2023 року у справі № 910/3290/23 є 31.03.2023 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 17.03.2023 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Імпекс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренерготрейдер" (покупець,) укладено договір поставки нафтопродуктів № 10/08/22-1ДТ.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник передає у власність покупцю нафтопродукти (надалі - Товар), а покупець приймає і сплачує їх вартість. Кількість, асортимент, ціна та інші необхідні для поставки партії Товару дані визначаються у Додаткових угодах, що складаються постачальником та підтверджуються шляхом підписання їх покупцем на умовах цього Договору. До Додаткової угоди в розумінні цього Договору також прирівнюються видаткова накладна на Товар та/або Акт прийому-передачі Товару, які встановлюють та фіксують виконання зобов`язань за Договором і підписані Сторонами.

Покупець зобов`язаний прийняти поставлений постачальником Товар, здійснивши зі своєї сторони всі дії, необхідні для забезпечення передачі й отримання Товару. За результатами поставки Товару Сторони підписують Акт прийому-передачі Товару. У термін не пізніше 3-х робочих днів з моменту одержання покупцем Акту прийому- передачі Товару, проте в будь-якому випадку після фактичного отримання партії Товару покупцем/Вантажоодержувачем, покупець зобов`язаний підписати Акт прийому-передачі Товару і один оригінальний екземпляр направити постачальнику по факсу з одночасним відправленням оригіналу рекомендованим листом. (п. 5.2 - 5.4 договору).

Як передбачено п 6.1-6.3 договору покупець оплачує 100% вартості Товару (партії Товару) протягом одного календарного дня з моменту отримання рахунку від постачальника, якщо інше не передбачено у Додатковій угоді до цього Договору. Ціна та кількість Товару за цим Договором складається з загальної вартості і кількості Товару, що поставляється за даним Договором, протягом терміну його дії. Оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку.

Цей Договір набуває чинності з моменту накладення на нього останнього електронного підпису (КЕП/ УЕП) Сторонами та діє до 31.12.2022 в частині поставок, а в частині здійснення грошових розрахунків - до повного виконання грошових зобов`язань. Усі Додаткові угоди до Договору набувають чинності з моменту їх підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками Сторін та діють протягом строку дії цього Договору. (п. 13.1, 13.2 договору).

Сторонами були підписані додатки: № 1 від 10.08.2022 на поставку товару на суму 1368088,15 грн, № 2 від 09.09.2022 на поставку товару на суму 1459503,14 грн, № 3 від 09.09.2022 на поставку товару на суму 1434709,58 грн, № 4 від 16.02.2023 на поставку товару на суму 1229285,78 грн. Як вбачається з поданих до матеріалів справи доказів позивачем за додатком № 1 був поставлений товар на суму 1368088,15 грн, який відповідач оплатив у повному обсязі. Згідно датку № 2 товар був поставлений на суму 1459503,14 грн, а оплачений у розмірі 1434709,58 грн (заборгованість відповідача склала 24793,56 грн). За додатком № 3 поставлено товару на суму 1434490,53 грн, оплачено - 1452161,00 грн (переплата 17670,47 грн). За додатком № 4 поставлено товар на суму 1221904,82, оплачено - 1229285,78 грн (переплата 7380,96 грн). Поставка за вказаними додатками не є предметом розгляду у даній справі. Проте з зазначеного і поданих у справі документів вбачається наявність у покупця переплати за договором №10/08/22-1ДТ від 10.08.2022 у сумі 257,87 грн.

17.02.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Імпекс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренерготрейдер" підписано додаток № 5 до договору №10/08/22-1ДТ від 10.08.2022 згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти товар та оплатити за остаточною ціною: дизельне паливо у кількості 26,97 т вартістю 1143111,36 грн без ПДВ та дизельне паливо у кількості 26,215 т вартістю 1111111,02 грн без ПДВ. Разом 2412017,94 грн з ПДВ (п. 1 додатку № 5).

Відповідно до п. 3-5 додатку № 5 умови оплати: розрахунки за відповідну партію Товару здійснюються Покупцем шляхом 100% оплати 17.02.2023 р. Термін дії Додатку №5 з 17.02.2023 по 28.02.2023 року. Дата поставки: Поставка запланована на 17.02.2023 року, при умові 100% оплати, Датою поставки є дата оформлення акту прийому-передачі Товару та/або видаткової накладної за місцем розмитнення, при цьому ризики по його втраті (псуванню) переходять від ПОСТАЧАЛЬНИКА до ПОКУПЦЯ при передачі по м. Вінниця, вул Чехова 29, з дати прийняття Товару Покупцем. Обсяг поставки складає 53,19 т (+/-10 відсотків). Фактична кількість поставленого Товару підтверджується видатковою накладною та/або актом приймання-передачі Товару, та/або товарно- транспортною накладною.

Пункт 8 додатку № 5 передбачає, що Даний Додаток набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом строку дії Договору.

В підтвердження обставин поставки товару до матеріалів справи долучено видаткові накладні: № 401 від 17.02.2023 на суму 1223129,15 грн, № 424 від 18.02.2023 на суму 1188888,79 грн. Загальна вартість згідно зазначених видаткових накладних складає 2412017,94 грн. Обставини поставки товару в тому числі підтверджуються актами прийому-передачі: № 401 від 17.02.2023 на суму 1223129,15 грн, № 424 від 18.02.2023 на суму 1188888,79 грн. Первинні документи підписані та скріплені печатками обох контрагентів та не містять будь-яких зауважень щодо кількості та якості переданого товару.

До матеріалів справи також долучено рахунки на оплату: № 113 від 17.02.2023 на суму 1223129,15 грн та № 114 від 17.02.2023 на суму 1188888,79 грн.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товар за додатком № 5 вартістю 2412017,94 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3 додатку № 5 передбачено обов`язок відповідача оплатити товар шляхом 100% оплати 17.02.2023. Отже, з 18.02.2023 відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання на суму 2412017,94 грн

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як уже було зазначено вище, за відповідачем обліковувалсь переплата за поставлений згідно інших додатків до договору товар у сумі 257,87 грн. Крім того, відповідач оплатив частину заборгованості у сумі 1288888,79 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 298 від 17.02.2023 на суму 1188888,79 грн та платіжною інструкцією № 308 від 02.03.2023 на суму 100000,00 грн. Отже, вартість не оплаченого відповідачем товару становить 1122871,28 грн.

Відповідач не надав суду доказів в підтвердження оплати товару у іншому розмірі, ніж зазначив позивач. Про наслідки не подання відзиву та доказів в спростування позовних вимог, відповідач був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення взятих на себе за договором зобов`язань вартість продукції у визначений строк не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1122871,28 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті поставленої продукції за договором в повному обсязі не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості поставленої продукції в розмірі 1122871,28 грн

Позивач також просить стягнути з відповідача за період з 18.02.2023 по 13.04.2023 з урахуванням часткових оплат 3% річних у розмірі 5182,84 грн та втрати від інфляції у розмірі 16843,07 грн за березень 2023.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розрахунку 3% річних позивачем було безпідставно нараховано 3% річних на суму заборгованості 1222871,28 грн за період з 18.02.2023 по 02.03.2023. Оскільки, часткова оплата боргу у сумі 100000,00 грн була здійснена 02.03.2023, тобто прострочення на більшу суму мало місце не повний день. З 02.03.2023 3% річних мають нараховуватись на суму 1122871,28 грн уже з урахуванням здійсненої відповідачем оплати. Згідно перерахунку суду, сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 5074,11 грн.

Суд перевірив розрахунок втрат від інфляції, здійснений позивачем та вважає його обгрунтованим та арифметично вірним, а суму у розмірі 16843,07 грн такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерготрейдер" (01135, м. Київ, вул. Глібова, 7, ідентифікаційний код 42689223) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Імпекс" (65014, Одеська область, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20, кабінет 303, ідентифікаційний код 4331848) суму основного боргу у розмірі 1122871 (один мільйон сто двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят одну) грн 28 коп., 3% річних у розмірі 5074 (п`ять тисяч сімдесят чотири) грн 11 коп., втрати від інфляції у розмірі 16843 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок три) грн 07 коп., судовий збір у розмірі 17171 (сімнадцять тисяч сто сімдесят одну) грн 82 коп.

3. В частині позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 108,73 грн - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Суддя І.В.Усатенко