РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023Справа № 910/877/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про визнання додаткової угоди укладеною

Представники:

від позивача: Безелюк І.С.

від відповідача: Ільмухіна Т.Ф.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про визнання додаткової угоди укладеною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною відмовою відповідача в корегуванні замовлених споживачем обсягів природного газу, а саме відмовою від укладання та підписання додаткової угоди до Договору постачання природного газу №4588-НГТ-41 від 28.09.21 р. З огляду на що, позивач просив суд визнати укладеною додаткову угоду №___ від 01.11.2021 р. до Договору постачання природного газу №4588-НГТ-41 від 28.09.21 р. в редакції, викладеній в прохальній частині позову; зобов`язати відповідача скласти, підписати та у п`ятиденний термін від дати набуття рішенням суду законної сили передати два примірники актів приймання-передачі природного газу позивачу, а саме: 1) акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 р., де Обсяг І - 33,146, Обсяг ІІ - 0,786; 2) акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 р., де Обсяг І - 49,1010, Обсяг ІІ - 0; 3) акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2021 р., де Обсяг І - 60,216, Обсяг ІІ - 0 ; 4) акти приймання-передачі природного газу від 28.02.2021 р., де Обсяг І - 42,925, Обсяг ІІ - 0 ; 5) акти приймання-передачі природного газу від 31.03.2021 р., де Обсяг І - 38,359, Обсяг ІІ - 0 ; 6) акти приймання-передачі природного газу від 30.04.2021 р., де Обсяг І - 2,915, Обсяг ІІ - 0.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс" залишено без руху.

01.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну предмета спору, у якій позивач зазначає, що на його переконання ефективним способом захисту прав позивача буде визнання укладеною додаткової угоди, без зобов`язань відповідача вчинити дії щодо складення, підписання та передачі актів приймання-передачі природного газу, відтак, позивач просить суд розглядати лише позовну вимогу про визнання укладеною додаткову угоду №___ від 01.11.2021 р. до Договору постачання природного газу №4588-НГТ-41 від 28.09.21 р. в редакції, викладеній в прохальній частині позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З огляду на викладене, суд приймає до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 07.03.2023.

27.02.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

У підготовче засідання 07.03.2023 прибули представники сторін.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 07.03.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 11.04.2023.

28.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовче засідання 11.04.2023 прибули представники сторін.

У підготовчому засіданні 11.04.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2023.

19.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У судове засідання 16.05.2023 прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 16.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс" (позивач, Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (відповідач, Постачальник) укладено Договір № 4588-НГТ-41 постачання природного газу (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що поставляється за цим договором, використовується Споживачем для власних потреб, або в якості сировини, а не для перепродажу (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об?єм) природного газу у період з червня 2021 року до червня 2024 року, а саме:

2.1.1. З червня 2021 року до червня 2022 року в кількості 298,589 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.): жовтень 2021, обсяг І - 1,728, обсяг ІІ - 15,279, загальний обсяг - 17,007; листопад 2021, обсяг І - 27,099, обсяг ІІ - 16,300, загальний обсяг - 43,399; грудень 2021, обсяг І - 39,145, обсяг ІІ - 11,500, загальний обсяг - 50,645; січень 2022, обсяг І - 44,691, обсяг ІІ - 29,600, загальний обсяг - 74,291; лютий 2022, обсяг І - 39,503, обсяг ІІ - 17,150, загальний обсяг - 56,653; березень 2022, обсяг І - 32,392, обсяг ІІ - 15,260, загальний обсяг - 47,652; квітень 2022, обсяг І - 6,028, обсяг ІІ - 2,914, загальний обсяг - 8,942; травень 2022, обсяг І - 0,000, обсяг ІІ - 0,000, загальний обсяг - 0,000; всього обсяг І - 190,586, обсяг ІІ - 108,003, загальний обсяг - 298,589.

2.1.2. На період з червня 2022 року до червня 2023 року та на період з червня 2023 року до червня 2024 року замовлені обсяги визначаються Сторонами окремими додатковими угодами до цього Договору. У випадку, якщо Сторони не узгодили замовлені обсяги газу на зазначені періоди та не підписали відповідні додаткові угоди, Постачальник має право розірвати Договір в односторонньому порядку. У такому випадку Постачальник надсилає рекомендованим листом відповідне письмове повідомлення Споживачу про розірвання цього Договору, при цьому Договір буде вважатися розірваним з дати, визначеної Постачальникои у такому повідомленні.

2.1.3. Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором складається з сум обсягів природного газу, замовлених Споживачем за весь період дії Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього Договору повністю покривають потреби Споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього Договору.

Фіксований обсяг (Обсяг I) природного газу розраховується як середньо-арифметичне значення обсягу фактичного використання природного газу Споживачем за останні три роки у відповідному місяці для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

У разі відсутності у Споживача фактичних даних за будь-якими календарними місяцями (розрахунковими періодами) щодо використання природного газу для потреб виробництва протягом останніх трьох років, для розрахунку фіксованого обсягу, як виняток, приймаються лише наявні дані: за два роки або за один (попередній) рік: у разі, якщо Споживач за останні три роки не використовував природний газ для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та послуг гарячої води населенню в окремих розрахункових періодах (календарних місяцях), фіксований обсяг (Обсяг І) за відповідними місяцями приймається рівним нулю; у разі, якщо Споживач є новим підприємством і не має відповідних даних для розрахунку Обсягу І. Споживач самостійно визначає фіксований обсяг (Обсяг І) на підставі своїх прогнозних даних щодо обсягів використания природного газу для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню у відповідних розрахункових періодах.

Обсяг ІІ розраховується як різниця між загальним замовленим обсягом газу Споживачем на відповідний розрахунковий період та Обсягом І (фіксованим).

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику на включения його до Ресстру споживачів Постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідио до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до п. 2.4. Договору перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписания Сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов?язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати коригування замовлених обсягів за цим Договором.

Згідно з 2.5. Договору режим використання природного газу протягом розрахункового періоду (в т.ч. добове використання) Споживач визначає самостійно в залежності від своїх виробничих потреб.

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 Договору).

За умовами п. 5.1 Договору оплата за природний газ за цим Договором (окрім розрахункових періодів: жовтень 2021 р., жовтень 2022 р., жовтень 2023 р., листопад 2021 р., листопад 2022 р., листопад 2023 р., квітень 2022 р., квітень 2023 р., квітень 2024 р., травень 2022 р., травень 2023 р., травень 2024 р.) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 50% вартості замовленого на відповідний розрахунковий період природного газу в обсягах, визначених в пункті 2.1 цього договору, - до 22 числа (включно) розрахункового періоду, в якому здійснюється постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 22 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим періодом. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Даний Договір набирає чинності з дати його укладення і діє до 30.06.2024 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору. (п. 13.1 Договору).

Пунктом 13.4 Договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього Договору: усі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у п. 13.5 та 13.6 цього Договору.

Судом встановлено, що Сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору від 01.10.2021, якою, зокрема викладено абзац 5 пункту 2.2 Розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» у наступній редакції: «У разі, якщо Споживач не мав виробничих потужностей з виробництва теплової енергії і у нього відсутні відповідні дані для розрахунку Обсягу І (фіксованого) для окремих розрахункових періодів, зазначених в підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цього договору, або споживач отримав додаткові виробничі потужності з виробництва теплової енергії і за цими об`єктами не має даних для врахування їх при розрахунку Обсягу І (фіксованого) у відповідних розрахункових періодах, Споживач самостійно визначає Обсяг І (фіксований) на підставі своїх прогнозних даних щодо обсягів використання природного газу для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню у тих розрахункових періодах, по яким відсутні фактичні дані для розрахунку Обсягу І (фіксованого) або такі дані не враховують роботу додатково отриманих виробничих потужностей» та доповнено пункт 2.2 Розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» Договору абзацами у наступній редакції: «Обсяг І (фіксований) може бути зменшений за ініціативою Споживача шляхом підписання сторонами додаткової угоди. Відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу, в т.ч. Обсягу І (фіксованого), визначеного Споживачем на підставі прогнозних даних, покладається виключно на Споживача».

Також, Сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору від 20.10.2021, Додаткову угоду № 2/3 до Договору від 26.10.2021 (скориговано замовлені обсяги), Додаткову угоду № 3 до Договору від 16.11.2021 та інші.

Додатковою угодою № 10 до Договору від 04.11.2022 Сторони дійшли взаємної згоди призупинити постачання природного газу за Договором через шість календарних днів (на сьомий день) з дня підписання даної Додаткової угоди.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 278 ГК України правові умови організації та здійснення купівлі-продажу природного газу, у тому числі проведення розрахунків, встановлюються Законом України "Про ринок природного газу".

З наявних у матеріалах справи листів вбачається, що позивач звертався до відповідача з проханням підписати додаткову угоду до Договору щодо зміни обсягів постачання природного газу у зв`язку з введенням в дію дахової газової котельні за адресою вул. Дегтярівська, 22 в листопаді 2020 року, яка виробляє теплову енергію для 73 споживачів, оскільки, Обсяг І газу був розрахований як середньо-арифметичне значення за 2018 р. (працювало 2 котельні), 2019 р. (працювало 3 котельні), 2020 р. (працювало 4 котельні) - це призвело до значного заниження обсягу газу, потрібного для виробництва теплової енергії для населення.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною відмовою відповідача в корегуванні замовлених споживачем обсягів природного газу, а саме відмовою від укладання та підписання додаткової угоди до Договору постачання природного газу №4588-НГТ-41 від 28.09.21 р., з огляду на що, позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду №___ від 01.11.2021 р. до Договору постачання природного газу №4588-НГТ-41 від 28.09.21 р., якою викласти підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» в новій редакції: « 2.1.1. З червня 2021 року до червня 2022 року в кількості 303,421 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.): листопад 2021, обсяг І - 33,146, обсяг ІІ - 2,15, загальний обсяг - 35,296; грудень 2021, обсяг І - 55,041, обсяг ІІ - 5,5, загальний обсяг - 60,541; січень 2022, обсяг І - 63,978, обсяг ІІ - 7,5, загальний обсяг - 71,478; лютий 2022, обсяг І - 62,114, обсяг ІІ - 5,86, загальний обсяг - 67,974; березень 2022, обсяг І - 49,516, обсяг ІІ - 4,5, загальний обсяг - 54,016; квітень 2022, обсяг І - 11,616, обсяг ІІ - 2,5, загальний обсяг - 14,116; всього обсяг І - 275,411, обсяг ІІ - 28,01, загальний обсяг - 303,421.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що умовами Договору передбачено можливість зміни його умов лише за взаємною згодою Сторін, при цьому, підстави для зміни Договору в судовому порядку відсутні, оскільки, відповідач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання та передав позивачу визначений Договором обсяг природного газу. Так, внесення змін до Договору за рішенням суду є виключною мірою, яка пов`язана з втручанням суду в свободу договору, господарську діяльність сторін, і таке втручання може відбутися лише у разі виникнення значного і вочевидь несправедливого дисбалансу між інтересами сторін внаслідок зміни обставин, разом з тим, дахова котельня, про яку зазначає позивач, використовувалася позивачем до укладання Договору і її потужність була врахована при розрахунку фіксованого обсягу природного газу. Відповідач, також, зазначає, що наразі постачання природного газу за Договором призупинено, а позивач намагається змінити погоджені контрагентами обсяги (об`єми) природного газу у ті періоди, коли постачання природного газу вже відбулося.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Як визначено ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як встановлено ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 181 ГК України).

Відповідно до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як встановлено судом, 28.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджисервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" укладено Договір № 4588-НГТ-41 постачання природного, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що поставляється за цим договором, використовується Споживачем для власних потреб, або в якості сировини, а не для перепродажу (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об?єм) природного газу у період з червня 2021 року до червня 2024 року, а саме:

2.1.1. З червня 2021 року до червня 2022 року в кількості 298,589 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.): жовтень 2021, обсяг І - 1,728, обсяг ІІ - 15,279, загальний обсяг - 17,007; листопад 2021, обсяг І - 27,099, обсяг ІІ - 16,300, загальний обсяг - 43,399; грудень 2021, обсяг І - 39,145, обсяг ІІ - 11,500, загальний обсяг - 50,645; січень 2022, обсяг І - 44,691, обсяг ІІ - 29,600, загальний обсяг - 74,291; лютий 2022, обсяг І - 39,503, обсяг ІІ - 17,150, загальний обсяг - 56,653; березень 2022, обсяг І - 32,392, обсяг ІІ - 15,260, загальний обсяг - 47,652; квітень 2022, обсяг І - 6,028, обсяг ІІ - 2,914, загальний обсяг - 8,942; травень 2022, обсяг І - 0,000, обсяг ІІ - 0,000, загальний обсяг - 0,000; всього обсяг І - 190,586, обсяг ІІ - 108,003, загальний обсяг - 298,589.

Додатковою угодою № 2/3 до Договору від 26.10.2021 обсяги газу визначені п. 2.1.1 Договору були скориговані, зокрема: листопад 2021, обсяг І - 27,099, обсяг ІІ - 0,0, загальний обсяг - 27,099; грудень 2021, обсяг І - 39,145, обсяг ІІ - 11,500, загальний обсяг - 50,645; січень 2022, обсяг І - 44,691, обсяг ІІ - 29,600, загальний обсяг - 74,291; лютий 2022, обсяг І - 39,503, обсяг ІІ - 17,15, загальний обсяг - 56,653; березень 2022, обсяг І - 32,392, обсяг ІІ - 15,26, загальний обсяг - 47,652; квітень 2022, обсяг І - 6,028, обсяг ІІ - 2,914, загальний обсяг - 8,942; всього обсяг І - 188,858, обсяг ІІ - 76,424, загальний обсяг - 265,282.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує проти обставини виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором з передачі природного газу, однак, позивач відмовився від підписання актів приймання-передачі природного газу, посилаючись на те, що Обсяг І, зазначений в актах є заниженим, а Обсяг ІІ завищеним.

Так, стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадку якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (частина 4 статті 652 Цивільного кодексу України).

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 910/13459/19 зазначено, що зі змісту статті 652 Цивільного кодексу України випливає, що укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте в ході виконання договору можуть виникати обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони б не уклали договір або уклали б його на інших умовах.

Аналіз статті 652 Цивільного кодексу України свідчить про те, що закон пов`язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Водночас згідно з частиною четвертою статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, крім названих вище чотирьох умов, за яких можливе розірвання договору, для його зміни додатково необхідна ще одна з таких умов (винятковий випадок): а) розірвання договору суперечить суспільним інтересам або б) розірвання договору потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

У постанові від 08.12.2020 у справі № 910/11888/19 Верховний Суд також зазначив, що за змістом положень статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин в судовому порядку, як і розірвання договору з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

Істотна зміна обставин, у свою чергу, є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.

Так, Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Відповідно до визначення, наведеного у п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Згідно з пунктами 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами, зокрема, вільної торгівлі природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені; вільного вибору постачальника природного газу; невтручання держави у функціонування ринку природного газу, крім випадків, коли це необхідно для усунення вад ринку або забезпечення інших загальносуспільних інтересів, за умови що таке втручання здійснюється у мінімально достатній спосіб.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІ Правил постачання природного газу, укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням таких вимог: споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником, що підтверджується письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або за умови наявності письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Отже, споживачі природного газу, враховуючи положення Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, не обмежені у виборі постачальника і вправі укладати договір постачання природного газу з будь-яким ліцензіатом, який вправі здійснювати таку господарську діяльність.

Як раніше зазначалось, у даному випадку необхідність внесення змін до п. 2.1.1 Договору в частині збільшення Обсягу І газу, за твердженням позивача, зумовлена зміною фактичних обставин, зокрема, введенням в дію дахової котельні за адресою вул. Дегтярівська, 22, яка виробляє теплову енергію для 73 споживачів.

У той же час, як вбачається з акту прийому-передачі об`єкта нерухомості, дахову котельню за адресою вул. Дегтярівська, 22 було передано позивачу 07.10.2019, тоді-як, Договір сторонами укладено 28.09.2021, при цьому, вказана котельня використовувалася позивачем до укладання Договору (лист-погодження від 20.11.2020 № 557) і, як стверджує відповідач, її потужності були враховані при розрахунку фіксованого обсягу природного газу. Доказів протилежного позивачем не надано.

Суд зазначає, що положення Договору, зокрема, п. 2.2, 2.4 встановлюють саме право, а не обов`язок сторін вносити зміни до Договору шляхом укладання додаткових угод, більше того, Договором передбачено, що Обсяг І (фіксований) може бути саме зменшений (а не збільшений як визначено додатковою угодою) за ініціативою Споживача шляхом підписання сторонами додаткової угоди, відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу, в т.ч. Обсягу І (фіксованого), визначеного Споживачем на підставі прогнозних даних, покладається виключно на Споживача.

Позивачем не наведено норм законодавства, які б передбачали саме обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» укласти з позивачем Додаткову угоду щодо нового обсягу газу до Договору, а відтак - у даному випадку суд виходить із закріпленого в законі принципу вільного волевиявлення сторін на укладення договору та визначення його умов.

Суд, оцінюючи обставини справи, враховує, що відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суд звертає увагу, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, відтак, обставини на які посилається позивач, не є винятковими, а мають характер ризиків підприємницької діяльності, а отже, такі обставини могли бути передбачені та мали бути враховані позивачем при укладанні Договору.

Щодо посилання позивача на справу про зловживання ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» монопольним становищем, яка відкрита Антимонопольним комітетом України за заявами постачальників природного газу щодо дискримінаційних умов договорів, укладених з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», суд зазначає про те, що саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер.

Крім того, частиною 1 статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

З огляду на викладене, суд констатує, що позивачем не доведено наявності правових підстав для внесення за рішенням суду змін до Договору шляхом укладання Додаткової угоди, з огляду на що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ТОВ «Енерджисервіс» у даній справі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.05.2023

Суддя Ю.В. Картавцева