РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.05.2023Справа № 910/13747/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуб.О.М., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 197 924, 06 грн.

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання відсутності права

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 15.05.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 197 924, 06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 було відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.10.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

13.10.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди разом з клопотанням про призначення експертизи та клопотанням про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.11.2020.

Ухвалою Господарського суду від 22.10.2020 зустрічні позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди об`єднано в одне провадження з первісним позовом по справі № 910/13747/20, розгляд справи призначено на 23.11.2020.

13.11.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

У судовому засіданні 23.11.2020 уповноважений представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надав усні пояснення на рахунок поданої позовної заяви.

Представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у судовому засіданні 23.11.2020 проти первісного позову заперечував та надав усні пояснення на рахунок поданого зустрічного позову та поданих клопотань про призначення експертизи та про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 було відкладено розгляд справи на 14.12.2020.

07.12.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У день судового засідання 14.12.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та долучення доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 14.12.2020 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надав усні пояснення по справі та на рахунок поданих клопотань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи.

У судовому засіданні 25.01.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшли документи на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.11.2020, а саме надано оригінал Договору оренди приміщення від 20.04.2019 та акт приймання передачі об`єкта оренди до вказаного Договору.

Крім того, у судовому засіданні представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було оглянуто документи надані представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 було відкладено розгляд справи на 15.02.2021.

05.02.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшло заперечення на клопотання про призначення експертизи.

Судове засідання 15.02.2021 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Алєєвої І.В. на лікарняному з 09.02.2021 по 26.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 було перепризначено розгляд справи на 15.03.2021.

У судовому засіданні 15.03.2021 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надали усні пояснення по справі.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вимоги ухвал Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 та 03.03.2021 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

27.05.2021 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2021 було призначено розгляд клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів.

У судовому засіданні 14.06.2021 від представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 було відкладено розгляд клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів на 12.07.2021.

09.07.2021 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи (від 09.07.2021 Вих. № 53), про поновлення строку та дослідження нового доказу (від 09.07.2021 Вих. № 51) та заява по справі(від 09.07.2021 Вих. № 52).

У судовому засіданні 12.07.2021 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надав усні пояснення по справі, на рахунок задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 було відкладено розгляд справи на 06.08.2021.

06.08.2021 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення по справі, в яких заявник просить відмовити у задоволенні клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів в частині надання дозволу суду на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджувальних та порівняльних)документах.

У судовому засіданні 06.08.2021 уповноважений представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підтримав подане клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів та просив задовольнити клопотання про зміну експертної установи.

Представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у судовому засіданні 06.08.2021 проти задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку на подання додаткових доказів не заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 було зупинено провадження у справі та надіслано матеріали справи № 910/13747/20 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

28.09.2021 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи 910/13747/20 надійшли до Господарського суду міста Києва без виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 було поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.11.2021.

08.11.2021 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 08.11.2021 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надав усні пояснення по справі, клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи залишив на розсуд суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2021 було відкладено розгляд справи на 22.11.2021.

19.11.2021 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, за результатами розгляду якого у судовому засіданні було відмовлено, оскільки представником було подано пояснення щодо призначення експертизи у судовому засіданні 08.11.2021.

У судовому засіданні 22.11.2021 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надав усні пояснення по справі та не заперечував проти задоволення заяви від 09.07.2021 вих. № 52 про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі.

Представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у судове засідання 22.11.2021 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 було задоволено заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі № 910/13747/20 та призначено у справі № 910/13747/20 судову почеркознавчу експертизу.

28.01.2022 від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України надійшло клопотання про надання додаткових відомостей та уточнень.

Актом канцелярії Господарського суду міста Києва від 28.01.2022 було встановлено те, що у документі про направлення клопотання експерта та розрахунків вартості проведення експертизи від 20.01.2022 № 19/111/17-3/2663, який надійшов від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України, не виявилося вказаного додатку, а саме : « 2. Розрахунку вартості проведення експертизи : № 125/Kiev22 від 19.01.2022 на 1 арк. В 1 прим.»

22.02.2022 від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України надійшло клопотання про долучення Розрахунку вартості проведення експертизи : № 125/Kiev22 від 19.01.2022.

03.05.20222 від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 було поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 04.07.2022.

У судовому засіданні 04.07.2022 представники сторін надали усні пояснення по справі, представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наполягав на призначенні почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 було призначено у справі № 910/13747/20 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно - криміналістиному центру МВС України.

02.09.2021 від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2022 за результатами розгляду клопотання експерта Київському науково-дослідному експертно - криміналістиному центру МВС України про надання додаткових матеріалів у справі № 910/13747/20 ухвалу та матеріали справи № 910/13747/20 надіслано до Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України, провадження у справі 910/13747/20 зупинено на час проведення судової почеркознавчої експертизи.

11.11.2022 від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України надійшли матеріали справи № 910/13747/20 разом з висновком експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 було поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 19.11.2022.

29.11.2022 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

16.12.2022 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 19.12.2022 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надав усні пояснення по справі, на рахунок клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи не заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 було відкладено розгляд справи на 23.01.2023.

У судовому засіданні 23.01.2023 представником Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з наміром подачі заяви про зміну предмету позову, представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не заперечував.

За результатами судового засідання, під розписку учасників справи було повідомлено про відкладення розгляду справи на 13.02.20.23.

10.02.2023 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення справи.

У судовому засіданні 13.02.2023 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надав усні пояснення по справі, на рахунок клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи не заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 було відкладено розгляд справи на 13.03.2023.

09.03.2023 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про зміну предмету позову, в якій він просить визнати за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 відсутність права на нарахування та стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 орендної плати за договором оренди приміщення від 20 квітня 2019 року, починаючи з 20.04.2019 року.

У судовому засіданні 13.03.2023 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надав усні пояснення на рахунок поданої заяви, представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 її задоволення залишив на розсуд суду.

Господарський суд міста Києва, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зміну предмету позову, дійшов висновку про прийняття її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 було відкладено розгляд справи на 10.04.2023.

У судовому засіданні 13.03.2023 представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надав усні пояснення по справі, на рахунок закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті не заперечував, представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

10.04.2023 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.05.2023.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.05.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ :

Як зазначає позивач за первісним позовом, 20 квітня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Орендодавець/позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар/відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом), було укладено договір оренди приміщення ( далі - Договір оренди).

У відповідності до п.1.2 Договору Об`єктом оренди є частина приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Маршала Жукова, 26 (в літері А), загальною площею 50 кв. метрів. Термін договору оренди: з 20 квітня 2019 року по 19 квітня 2021 року.(Пункт 3.1 Договору)

Пунктом 4.1. Договору оренди передбачено, що розмір місячної орендної плати за об`єкт оренди становить 30 000, 00 грн. на місяць.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зазначає, що за період з 01.01.2020 року по 01.07.2020 Відповідачем було сплачено лише частину орендної плати за січень 2020 року на загальну суму 14 900, 00 грн., однак в подальшому Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 свої зобов`язання по Договору не виконує, орендну плату в порядку та у строки зазначені в Договорі не сплачує.

Відповідно до п. 4.4. Договору орендна плата сплачується щомісячно, наперед, не пізніше 20-го (двадцятого) числа поточного місяця оренди.

Станом на момент подання первісної позовної заяви, згідно умов договору у відповідача за первісним позовом виникла заборгованість по орендній платі в розмірі 165 100, 00 грн.

Крім того відповідно до п.4.5. Договору плата за опалення, водопостачання, електроенергію, телефонний зв`язок, інтернет та інші послуги здійснюється орендарем не пізніше 20 числа кожного місяця на підставі наданих йому орендодавцем рахунків.

Однак, станом на момент подання первісної позовної заяви згідно доказів які додано до первісної позовної заяви, відповідачем за первісним позовом не було сплачено кошти за споживання електроенергії на загальну суму 27 935,45 грн.

Також, позивачем за первісним позовом нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 3 543,26 грн. та 3% річних в розмірі 1 345, 35 грн.

Позивачем за первісним позовом 01.07.2020 року та 07.08.2020 року було направлено листи-претензії до відповідача за первісним позовом з вимогою про сплату заборгованості по орендній платі. Однак, відповідь так і не надійшла і жодної оплати не відбулося, хоча вищезазначені претензії були отримані.

Позивач за первісним позовом посилається також на те, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було здійснено оплату за договором оренди в розмірі 14 900, 00 грн., що свідчить про прийняття умов договору та підтвердження його укладання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заявлені первісні позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 197 924, 06 грн. не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За змістом ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідачем за первісним позовом було подано відзив на первісну позовну заяву, в якому останній наголошує на тому, що Договір оренди від 20.04.2019 ним не підписувався.

13.10.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди разом з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи та клопотанням про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 було призначено у справі № 910/13747/20 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно - криміналістиному центру МВС України.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

- Чи виконаний підпис в першому, третьому, п`ятому та сьомому листах в договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року, ОСОБА_1 особисто чи іншою особою?

- Чи виконаний рукописний текст та підписи першого, третього та п`ятого листа в договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року одною особою чи різними особами?

11.11.2022 від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України надійшли матеріали справи № 910/13747/20 разом з висновком експерта.

Висновком експерта від 03.11.2022 № СЕ-19/111-22/32322-ПЧ встановлено, що

- « Підписи в першому, третьому, п`ятому та сьомому листах у договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою»

- « Рукописні записи «ОСОБА_1» та підписи першого, третього та п`ятого листа в договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року, виконані однією особою»

Висновок відповідає вимогам, які визначені у статті 98 ГПК України; доказів протилежного суду не подано.

Таким чином, оскільки належним, допустимим та достовірним доказом (Висновок) підтверджено те, що підпис виконаний не ОСОБА_1 , тому він не несе для останнього жодних правових наслідків.

Крім того, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 надано Лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано інформацію з якою вбачається, що ОСОБА_1 у період з 03.03.2020 по 11.03.2020 перебував поза межами України, що унеможливлювало здійснити оплату, про яку зазначає Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, з поданої виписки також не вбачається що оплата була здійснена за спірним договором.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 197 924, 06 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені первісні позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 197 924, 06 грн. не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання відсутності права нарахування орендної плати, суд зазначає наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

13.10.2020 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору.

Ухвалою Господарського суду від 22.10.2020 зустрічні позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди об`єднано в одне провадження з первісним позовом по справі № 910/13747/20, розгляд справи призначено на 23.11.2020.

09.03.2023 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить визнати за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 відсутність права на нарахування та стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 орендної плати за договором оренди приміщення від 20 квітня 2019 року, починаючи з 20.04.2019 року.

Вищезазначену заяву про зміну предмету позову, Господарським судом міста Києва прийнято до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Договір оренди приміщення від 20 квітня 2019 року ОСОБА_1 письмово не укладався, підписів здійснено не було, відповідно не було орендовано приміщення, в зв`язку з чим останній просить визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 відсутність права на нарахування та стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 орендної плати за договором оренди приміщення від 20 квітня 2019 року, починаючи з 20.04.2019 року.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Згідно зі статтею 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 було призначено у справі № 910/13747/20 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно - криміналістиному центру МВС України.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

- Чи виконаний підпис в першому, третьому, п`ятому та сьомому листах в договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року, ОСОБА_1 особисто чи іншою особою?

- Чи виконаний рукописний текст та підписи першого, третього та п`ятого листа в договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року одною особою чи різними особами?

11.11.2022 від Київського науково-дослідного експертно - криміналістиного центру МВС України надійшли матеріали справи № 910/13747/20 разом з висновком експерта.

Висновком експерта від 03.11.2022 № СЕ-19/111-22/32322-ПЧ встановлено, що

- « Підписи в першому, третьому, п`ятому та сьомому листах у договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою»

- « Рукописні записи «ОСОБА_1» та підписи першого, третього та п`ятого листа в договорі оренди приміщення від 20 квітня 2019 року та акті приймання-передачі об`єкта оренди від 20 квітня 2019 року, виконані однією особою»

Висновок відповідає вимогам, які визначені у статті 98 ГПК України; доказів протилежного суду не подано.

Таким чином, оскільки належним, допустимим та достовірним доказом (Висновок) підтверджено те, що підпис виконаний не ОСОБА_1 , тому він не несе для останнього жодних правових наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи між учасниками фактично існує спір щодо відсутності або наявності права, яке випливає з Договору оренди, в зв`язку з чим, позивач за зустрічним позовом намагається підтвердити відсутність права на нарахування та стягнення з нього орендної плати.

Відповідно до норм статей 16 ЦК України та 20 ГК України права та законні інтереси захищаються, у тому числі, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, якими врегульовуються певні правовідносини між сторонами таких правочинів. Тобто договірні правовідносини виникають саме з договорів, умовами яких сторони передбачили права та обов`язки. Пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин. Законодавством встановлено нерозривний зв`язок між договорами та правовідносинами, які виникають з таких договорів, оскільки у такому випадку саме договорами врегульовано права та обов`язки сторін.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17).

Позивачем обрано такий спосіб захисту, що передбачений законом та такий, що є ефективним в розумінні досягнення бажаного для позивача правового результату, право та інтерес якого, як він сам зазначає, порушені.

Аналогічні правові висновки про застосування обраного способу захисту порушеного права містяться у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/2260/17 та від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що первісні позовні вимоги задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору покладаються на позивача за первісним позовом. Судові витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні первісного позову відмовити.

2.Зустрічний позов задовольнити повністю.

3.Визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) відсутність права на нарахування та стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) орендної плати за договором оренди приміщення від 20 квітня 2019 року, починаючи з 20.04.2019 року.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) - 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору та 5 436 (п`ять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 96 коп. витрат на оплату вартості експертизи.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.05.2023.

Суддя І.В. Алєєва