ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023м. ДніпроСправа № 904/966/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Захарченко І.В.;

від відповідача: Присяжнюк Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" (м. Запоріжжя)

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (м. Дніпро)

про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором № 601/2019 від 18.03.2019, у загальному розмірі 3 034 855 грн. 65 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (далі - відповідач) інфляційні втрати та 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором № 601/2019 від 18.03.2019, у загальному розмірі 3 034 855 грн. 65 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 2 598 166 грн. 47 коп. - інфляційні втрати;

- 436 689 грн. 18 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №601/2019 від 18.03.2019 в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані позивачем у травні 2019 року роботи по монтажу захисних плит колошника, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 5 841 201 грн. 60 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з вересня 2020 року по грудень 2022 року у сумі 2 598 166 грн. 47 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.08.2020 по 27.01.2023 у сумі 436 689 грн. 18 коп.

Ухвалою суду від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.03.2023.

Від відповідача надійшла заява (вх. суду № 11544/23 від 10.03.2023), в якій він просив суд призначити судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Згідно з інформацією, наданою відділом інформаційно-технічного забезпечення Господарського суду Дніпропетровської області, 21.03.2023 о 12:50 год. була відсутня технічна можливість провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon у зв`язку з наявністю справ, призначених до розгляду у залах Господарського суду Дніпропетровської області на 21.03.2023 о 12:50 год. (зайнятістю залів судових засідань обладнаних відповідними технічними засобами).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 16.03.2023 відповідачу було відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні 21.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У підготовче засідання 21.03.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні представником відповідача було заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у підготовчому засіданні 21.03.2023 протокольно було оголошено перерву до 11.04.2023.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 14106/23 від 22.03.2023), в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке:

- 24.06.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3325/20 було прийнято заяву ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровський металургійний завод", що включені до плану санації, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо;

- 31.07.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3325/20 було затверджено План санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство. Введено досудову санацію боржника на строк, передбачений планом санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод". Зазначено, що затверджений судом план санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" є обов`язковим для всіх кредиторів, вимоги яких включено до плану санації;

- 18.11.2020 постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/3325/20 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20 залишено без змін;

- 15.04.2021 постановою Верховного Суду у справі № 904/3325/20 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20 залишено без змін. Вимоги ТОВ "Метпромбуд Інвест" у розмірі 29 639 562 грн. 10 коп., які виникли у зв`язку з невиконанням ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" умов договору № 601/2019 від 18.03.2019, були включені до плану досудової санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод", а отже, затверджений судом план досудової санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" є обов`язковим для ТОВ "Метпромбуд Інвест";

- відповідно до встановленого в плані досудової санації Порядку задоволення вимог кредиторів: "вимоги підлягають задоволенню боржником на умовах відстрочки виконання зобов`язань. Відстрочка виконання зобов`язань встановлюється строком на 2 роки від дня затвердження судом Плану санації, а задоволення вимог, кредиторів здійснюється протягом 1-го року поквартально рівними частинами. Порядок та умови задоволення вимог кредиторів наведені в додатку № 1, 2". Отже, строк виконання плану досудової санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" складає 2 роки відстрочення і 1 рік розстрочення з погашенням заборгованості поквартально рівними частинами. Відповідно до графіку погашення заборгованості перший платіж у розмірі 7 409 890 грн. 53 коп. на користь ТОВ "Метпромбуд Інвест" ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" заплановано було здійснити в ІІІ кварталі 2022 року, тобто до 30.09.2022. Однак, Протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" від 01.06.2022 було прийнято наступне рішення: "у зв`язку з наявністю обставин, які викликали труднощі у виконанні Плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство, затвердженого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20, які зумовлені декількома факторами, зокрема тим, що 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан на території України, прийняти рішення та затвердити введення (ініціювання) змін до Плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство";

- 01.07.2022 до суду від ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" було подано заяву про затвердження змін до Плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство;

- 18.11.2022 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3325/20 у задоволенні заяв ТОВ "Метпромбуд Інвест", ТОВ "ТД ТЕК-Україна" про припинення процедури санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство - відмовлено. Затверджено План санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство в повій редакції зі змінами. Продовжено досудову санацію ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" на строк, передбачений Планом санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" в новій редакції зі змінами. Ухвала набирала законної сили 18.11.2022;

- План санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" (в новій редакції зі змінами) передбачає наступні зміни до порядку задоволення вимог "інших кредиторів":

- заборгованість в розмірі 80 % від загальної суми боргу підлягає відстроченню строком на 3 роки від дня затвердження Господарським судом Дніпропетровської області змін до плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод". Загальний строк відстрочення виконання грошових зобов`язань, з урахуванням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20, складає 5 років;

- після завершення терміну відстрочення, заборгованість в розмірі 80 % від загальної суми боргу підлягає розстроченню на 1 рік, погашення здійснюється поквартально рівними частинами. Загальний строк розстрочення виконання грошових зобов`язань, з урахуванням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20, складає 1 рік; заборгованість в розмірі 20 % боргу - підлягає прощенню (списанню) протягом 3-х років поквартально рівними частинами, тобто протягом 3-х років з дати постановлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про затвердження Плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" (в новій редакції зі змінами);

- порядок та умови задоволення вимог "інших кредиторів" наведені в додатку № 1 до Плану досудової санації;

- загальний строк процедури санації до відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" складає 6 років з урахуванням внесених змін та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20;

- відповідно до додатку № 1 Плану досудової санації (в новій редакції зі змінами) заборгованість перед ТОВ "Метпромбуд Інвест" підлягає погашенню, з урахуванням списання 20% боргу, в III кварталі 2025 року, тобто до 30.09.2025. Отже, з 24.06.2020 - діє мораторій на задоволення вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровський металургійний завод", що включені до плану санації, а з 31.07.2020 та, станом на сьогодні, щодо заборгованості ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" перед ТОВ "Метпромбуд Інвест" за договором №601/2019 від 18.03.2019 - діє відстрочення виконання грошових зобов`язань, тому будь-які порушення норми чинного законодавства, а також положень укладеного договору, зокрема в частині строку виконання грошових зобов`язань та їх розміру, зі сторони ПрАТ "Метпромбуд Інвест" не допущено, тому відповідно відсутні правові підстави для застосування положень, статті 625 Цивільного кодексу України щодо нарахування індексу інфляції та 3% річних;

- затверджений господарським судом план досудової санації передбачив новий порядок та строки погашення вимог кредитора ТОВ "Метпромбуд Інвест", а саме змінив строк виконання зобов`язання на такий, що не настав, тобто у позивача відсутня основна вимога (обов`язкова умова) статті 625 Цивільного кодексу України, а саме: факт прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, ТОВ "Метпромбуд Інвест" здійснює нарахування індексу інфляції та 3% річних за період дії досудової санації, а саме: за період з вересня 2020 року по грудень 2022 року та за період з 01.08.2020 - 27.01.2023 в розмірі, що є грубим порушенням частини 10 статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої: затверджений господарським судом план санації є обов`язковим для всіх кредиторів, вимоги яких включені до плану санації;

- частиною 2 статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у плані санації визначаються розмір, порядок і строки погашення вимог кредиторів, які беруть участь у санації. Отже, у ТОВ "Метпромбуд Інвест" відсутня обов`язкова складова норми статті 625 Цивільного кодексу України для нарахування індексу інфляції та 3% річних, а саме: прострочення виконання грошовою зобов`язання, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наведені обставини;

- згідно зі статтею 5 Кодексу України з процедур банкрутства, затверджений господарським судом план санації є обов`язковим для всіх кредиторів, вимоги яких включені до плану санації;

- відповідно до частин 2, 4 статті 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану;

- затверджений господарським судом план досудової санації передбачає новий порядок та строки погашення вимог кредиторів, тобто змінює первісне зобов`язання (за яким строк виконання вже настав) та яке існувало між сторонами на нове зобов`язання (відстрочення виконання зобов`язання та його розстрочення), тим самим трансформує його в зобов`язання за яким строк виконання ще не настав. При цьому, угода/правочин, за яким у боржника та кредитора виникли зобов`язання, припиняє свою дію на строк досудової санації, адже документом на підставі якого у сторін, наразі, наявні взаємні права та обов`язки є план досудової санації. Зазначені обставини підтверджують безпідставність позовних вимог, оскільки вказують на те, що відбувся факт зміни первісного зобов`язання на нове зобов`язання, за яким строк виконання зобов`язання ще не настав;

- рішення суду про затвердження плану досудової санації є обов`язковим до його виконання, тому відстрочення виконання грошового зобов`язання діє для ТОВ "Метпромбуд Інвест", що додатково підтверджує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 17557/23 від 11.04.2023), в якій він просить суд забезпечити участь представника позивача у судових засіданнях під час розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовче засідання 11.04.2023 з`явився представник відповідача, представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, яке було задоволено судом.

Судом було відзначено, що ухвалою суду від 27.02.2023, з урахуванням вимог частини 4 статті 166 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано позивачу, у 5-ти денний строк з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву надати суду, а також усім учасникам справи відповідь на відзив з урахуванням вимог частин третьої - шостої статті 165 та статті 166 Господарського процесуального кодексу України.

Судом було здійснено відстеження поштового відправлення на адресу позивача, в якому містився відзив на позовну заяву через офіційний сайт Акціонерного товариства "Укрпошта" (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) за трек-номером 458 та з`ясовано, що відзив на позовну заяву позивач отримав 03.04.2023. Отже, строк на подачу відповіді на відзив на позовну заяву, з урахуванням часу на поштовий перебіг, станом на 11.04.2023, не закінчився.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.04.2023 підготовче засідання було відкладено на 25.04.2023.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшли додаткові письмові пояснення (вх. суду № 19516/23 від 20.04.2023), в яких він вказує про таке:

- заборгованість ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" перед ТОВ "Метпромбуд Інвест" за договором № 601/2019 від 18.03.2019 включена до Плану досудової санації, тому з 31.07.2020 діє відстрочення виконання грошового зобов`язання протягом 5-ти років, отже відсутній момент прострочення виконання грошового зобов`язання;

- ТОВ "Метпромбуд Інвест" нараховані інфляційні втрати та 3% річних в період дії відстрочення виконання грошового зобов`язання, тобто після 31.07.2020 (затвердження Плану досудової санації), тому таке нарахування суперечить положенням статті 625 Цивільного кодексу України та судовій практиці відповідно до якої - зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю;

- згідно з висновками, які викладені у Постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22: "заслуговують на увагу також доводи скаржника про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю, тобто, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, на яку здійснює своє посилання скаржник у доводах касаційної скарги)."

У підготовче засідання 25.04.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному підготовчому засіданні представники позивача та відповідача підтвердили, що ними подані всі заяви по суті справи, а також долучені всі необхідні для правильного вирішення спору докази, також представники позивача та відповідача підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження у даній справі.

Так, у підготовчому засіданні 25.04.2023 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до положення частини 6 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині 2 статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У вказаному засіданні 25.04.2023 позивачем та відповідачем були заявлені усні клопотання про закриття підготовчого провадження та надано згоду на початок розгляду справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене та у зв`язку з виконанням завдань підготовчого провадження, суд вважав за можливе закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 25.04.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у той самий день - 25.04.2023, після закінчення підготовчого судового засідання.

В подальшому, у судовому засіданні 25.04.2023 протокольно було оголошено перерву у судовому засіданні до 16.05.2023.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. суду № 23682/23 від 16.05.2023), в якому він просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з участю представника позивача у судовому засіданні в апеляційному провадженні.

Від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. суду № 23752/23 від 16.05.2023), в якому він просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з хворобою представника відповідача.

У судове засідання 16.05.2023 представники позивача та відповідача не з`явились, при цьому, судом було враховано наявність клопотань позивача та відповідача про відкладення розгляду справи, які були задоволені судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 16.05.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.05.2023.

У судове засідання 24.05.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засідання 24.05.2023 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

У судовому засідання 24.05.2023 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 24.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору підряду, строку його дії, порядок та строки виконання робіт, факт виконання та передачі робіт замовнику, загальна вартість робіт, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати, наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних у заявлених до стягнення сумах, враховуючи включення заборгованості за договором до затвердженого судом плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 18.03.2019 між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" (далі - виконавець, позивач) укладено договір № 601/2019 (далі - договір, а.с.12-19), відповідно до умов пункту 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи по виконанню будівельно-монтажних робіт з капітального ремонту доменної печі № 2 (частину проекту "Капітальний ремонт 2-го розряду доменної печі № 2") на ПрАТ "ДМЗ" (далі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах договору згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених договором. Перелік робіт, що виконується за договором, визначається сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору.

У пункті 10.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці договору.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів розірвання чи визнання недійсним вказаного договору сторонами суду не надано.

Визначаючи правову природу спірних правовідносин, суд звертає увагу на таке.

Відокремлення договорів про надання послуг від договорів про виконання робіт (договорів підряду) можливо здійснити за наступними критеріями:

- предмет договору підряду є завжди індивідуалізованим, тобто являє собою упредметнений (матеріалізований) результат зусиль (робіт) підрядника. Результат роботи підрядника виражається в тій чи іншій матеріальній формі. Основним результатом при наданні послуг є результат нематеріального характеру, який не втілюється у жодну з матеріальних форм, однак, попри відсутність матеріальної форми, має економічну цінність та корисний ефект для замовника такої послуги;

- виконуючи взяту на себе роботу за договором підряду, підрядник зберігає певну самостійність, яка виражається в тому, що він сам організовує свою роботу, визначає способи її виконання, черговість виконання окремих операцій. Щодо договорів про надання послуг чинним законодавством не передбачений контроль з боку замовника за процесом надання йому послуги виконавцем, хоча він і є можливим за наявності згоди сторін, вираженої в конкретних умовах договору;

- юридичним завершенням договору підряду є підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, і ця процедура, на відміну від договору про надання послуг, також врегульована чинним законодавством.

Таким чином, основний критерій відмінності роботи від послуги, на який найчастіше звертається увага при розгляді господарських справ (встановлення дійсних правовідносин між сторонами спору) - майновий результат роботи і відсутність такого у послуги.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

У розділі 3 договору сторонами були визначені умови щодо вартості договору та порядку розрахунків, зокрема:

- орієнтовна вартість робіт за договором визначається вартістю додаткових угод до договору на дату їх підписання. Сторони прийняли, що всі ціни, обумовлені в договорі та додаткових угодах до договору, є звичайними, справедливими, ринковими (пункт 3.1. договору);

- остаточна вартість робіт за договором визначається на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт на підставі даних СКУД замовника (пункт 3.2. договору).

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до пункту 4.1. договору строк виконання робіт узгоджується сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У розділі 7 договору сторони визначили порядок приймання виконаних робіт, зокрема, пунктом 7.1. договору передбачено, що після виконання робіт, зазначених у додаткових угодах до договору, виконавець надає замовнику підписаний зі свого боку акт прийому-передачі виконаних робіт і оригінал рахунку-фактури. Замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи протягом 5-ти робочих днів після отримання від виконавця підписаного з його боку акту прийому-передачі виконаних робіт, підписати акт прийому-передачі виконаних робіт або у цей же строк надати мотивовану відмову з переліком недоробок (недоліків), допущених виконавцем. Всі недоробки (недоліки) виконавець зобов`язаний виправити за свій рахунок протягом строку, погодженого сторонами додатково у вигляді підписаного сторонами у 2-денний строк графіку виправлення недоліків. При недосягненні згоди про строки виправлення недоліків вони повинні бути виправлені виконавцем у 7-денний строк з моменту отримання виконавцем відмови з переліком недоробок (недоліків), допущених виконавцем.

Як убачається з матеріалів справи, у травні 2019 року на виконання умов договору позивачем були виконані роботи з дмонтажу захисних плит колошника на загальну суму 5 841 201 грн. 60 коп., на підтвердження чого позивачем та відповідачем було складено та підписано Акт прийому-передачі виконаних робіт № 0012КР від 03.05.2019 (а.с.22).

Вказаний Акт підписаний та скріплений печаткою підприємства як позивачем так і відповідачем без будь-яких претензій та зауважень, що свідчить про те, що роботи виконані якісно і в строк, сторони претензій одна до одної не мають, отже, про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості виконаних робіт.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття робіт за зазначеним Актом прийому-передачі виконаних робіт відповідачем також не заявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за ним.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця за договором виконати роботи відповідає обов`язок замовника оплатити вартість цих робіт.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до умов пунктів 3.3. та 3.4. договору оплата за виконані роботи здійснюється замовником у наступному порядку: за фактом виконання робіт протягом 30-ти календарних днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання виконавцем оригіналу рахунку-фактури та при умові складання і реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної у відповідності до вимог пунктів 2.1.17, 2.1.18. договору, якщо інше не передбачено відповідною додатковою угодою до договору. Зобов`язання замовника по оплаті вважаються виконаними з моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку замовника.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.03.2019 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору, в якій сторони дійшли згоди внести зміни до умов договору, а саме:

- за умовами пункту 1 додаткової угоди замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи з капітального ремонту доменної печі № 2 згідно з додатком № 5 до договору № 601/2019 від 18.03.2019 та Відомістю одиничних вартостей (додаток № 6), частини проекту "Капітальний ремонт 2-го розряду доменної печі № 2", яка затверджена сторонами, на загальну суму 66 804 717 грн. 94 коп., в тому числі ПДВ - 11 134 119 грн. 66 коп.

- згідно з пунктом 2 додаткової угоди строк виконання робіт: до 10.05.2019;

- у пункті 3 додаткової угоди сторонами було визначено, що замовник здійснює оплату авансових платежів підряднику у наступному порядку: перший авансовий платіж: у розмірі 7 000 000 грн. 00 коп. з ПДВ до 25.03.2019 включно, при умові надання підрядником замовнику : оригіналу рахунку на сплату (1 примірник) (підпункт 3.1. договору); другий авансовий платіж: у розмірі 13 400 000 грн. 00 коп. з ПДВ до 10.04.2019 включно, при умові надання підрядником замовнику: оригіналу рахунку на сплату (1 примірник) (підпункт 3.2. договору);

- пунктом 6 додаткової угоди передбачено, що оплата робіт, передбачених у додатковій угоді, крім авансового платежу, проводиться замовником по факту виконання робіт протягом 30-ти календарних днів після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, надання рахунку і податкової накладної за виконані роботи.

У той же час, суд не досліджує питання фактичного отримання рахунку на оплату з огляду на таке:

- за своєю природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, а в даному випадку такі реквізити містилися, зокрема у договорі від 1.03.2019;

- ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє боржника від обов`язку з оплати поставленого товару.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справі №922/1831/15 від 09.07.2020, у справі № 908/771/19 від 18.02.2020, у справі № 910/1558/19 від 13.02.2020, у справі ; 910/14282/18 від 17.07.2019, у справі № 918/537/18 від 02.07.2019, у справі № 910/19702/17 від 20.12.2018, у справі № 910/21406/17 від 10.10.2018, у справі №910/22589/17 від 05.09.2018, у справі № 905/915/17 від 13.07.2018.

Судом встановлено, що, враховуючи умови договору, граничним строком оплати виконаних позивачем у травні 2019 року робіт на суму 5 841 201 грн. 60 коп. є 03.06.2019.

У той же час, відповідно частин 1, 2, 3, 10 статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства боржник за рішенням засновників (учасників, акціонерів) боржника має право ініціювати процедуру санації до відкриття провадження у справі про банкрутство. Санація боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюється відповідно до плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (далі - план санації).

У плані санації визначаються:

- розміри, порядок і строки погашення вимог кредиторів, які беруть участь у санації;

- заходи щодо виконання плану санації та нагляду за виконанням плану санації;

- обсяг повноважень керуючого санацією (у разі його призначення).

Планом санації може бути передбачено:

- поділ кредиторів, які беруть участь у санації, на категорії залежно від виду вимог та наявності (відсутності) забезпечення вимог таких кредиторів;

- різні умови задоволення вимог для кредиторів різних категорій;

- заходи з отримання позик чи кредитів;

- умови, передбачені частиною другою статті 51 цього Кодексу.

До плану санації додається ліквідаційний аналіз, який свідчить про вигідність для кредиторів виконання плану санації порівняно з ліквідацією боржника. До плану санації може додаватися фінансовий аналіз, який підтверджує здатність боржника виконувати умови плану санації.

У разі якщо план санації передбачає розстрочення чи відстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини, план санації вважається схваленим органом стягнення в частині задоволення вимог з податків, зборів (обов`язкових платежів) на умовах плану санації без необхідності голосування органу стягнення. При цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом рокам до дня проведення зборів кредиторів, визнається безнадійним та списується, а податковий борг, який виник пізніше, розстрочується (відстрочується) або списується на умовах плану санації, що мають бути не гіршими, ніж умови задоволення вимог кредиторів, які проголосували за схвалення плану санації.

Затверджений господарським судом план санації є обов`язковим для всіх кредиторів, вимоги яких включені до плану санації. Зміни до плану санації вносяться у порядку, встановленому для його затвердження.

Так, у процесі розгляду справи судом встановлено, що вимоги ТОВ "Метпромбуд Інвест" у розмірі 29 639 562 грн. 10 коп. (серед яких 5 841 201 грн. 60 коп., що є спірними у даній справі), які виникли у зв`язку з невиконанням ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" умов договору № 601/2019 від 18.03.2019, були включені до плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство, а саме:

- 24.06.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3325/20 було прийнято заяву ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровський металургійний завод", що включені до плану санації (а.с.171-173);

- 31.07.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3325/20 було затверджено План санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство; введено досудову санацію боржника на строк, передбачений планом санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод"; зазначено, що затверджений судом план санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" є обов`язковим для всіх кредиторів, вимоги яких включено до плану санації (а.с.174-199);

- 18.11.2020 постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/3325/20 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20 залишено без змін (а.с.139-157);

- 15.04.2021 постановою Верховного Суду у справі № 904/3325/20 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20 залишено без змін;

- відповідно до встановленого в плані досудової санації Порядку задоволення вимог кредиторів: "вимоги підлягають задоволенню боржником на умовах відстрочки виконання зобов`язань. Відстрочка виконання зобов`язань встановлюється строком на 2 роки від дня затвердження судом Плану санації, а задоволення вимог, кредиторів здійснюється протягом 1-го року поквартально рівними частинами. Порядок та умови задоволення вимог кредиторів наведені в додатку № 1, 2". Отже, строк виконання плану досудової санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" складає 2 роки відстрочення і 1 рік розстрочення з погашенням заборгованості поквартально рівними частинами. Відповідно до графіку погашення заборгованості перший платіж у розмірі 7 409 890 грн. 53 коп. на користь ТОВ "Метпромбуд Інвест" ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" заплановано було здійснити в ІІІ кварталі 2022 року, тобто до 30.09.2022. Однак, Протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" від 01.06.2022 було прийнято наступне рішення: "у зв`язку з наявністю обставин, які викликали труднощі у виконанні Плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство, затвердженого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20, які зумовлені декількома факторами, зокрема тим, що 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан на території України, прийняти рішення та затвердити введення (ініціювання) змін до Плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство";

- 01.07.2022 до суду від ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" було подано заяву про затвердження змін до Плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство;

- 18.11.2022 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3325/20 у задоволенні заяв ТОВ "Метпромбуд Інвест", ТОВ "ТД ТЕК-Україна" про припинення процедури санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство - відмовлено; затверджено План санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство в повій редакції зі змінами; подовжено досудову санацію ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" на строк, передбачений Планом санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" в новій редакції зі змінами. Ухвала набирала законної сили 18.11.2022 а.с.120-135).

План санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" (в новій редакції зі змінами) передбачає наступні зміни до порядку задоволення вимог "інших кредиторів":

- заборгованість в розмірі 80 % від загальної суми боргу підлягає відстроченню строком на 3 роки від дня затвердження Господарським судом Дніпропетровської області змін до плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод". Загальний строк відстрочення виконання грошових зобов`язань, з урахуванням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20, складає 5 років;

- після завершення терміну відстрочення, заборгованість в розмірі 80 % від загальної суми боргу підлягає розстроченню на 1 рік, погашення здійснюється поквартально рівними частинами. Загальний строк розстрочення виконання грошових зобов`язань, з урахуванням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі №904/3325/20, складає 1 рік; заборгованість в розмірі 20 % боргу - підлягає прощенню (списанню) протягом 3-х років поквартально рівними частинами, тобто протягом 3-х років з дати постановлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про затвердження Плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" (в новій редакції зі змінами). Порядок та умови задоволення вимог "інших кредиторів" наведені в додатку № 1 до Плану досудової санації. Загальний строк процедури санації до відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" складає 6 років з урахуванням внесених змін та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 у справі № 904/3325/20. Відповідно до додатку № 1 Плану досудової санації (в новій редакції зі змінами) заборгованість перед ТОВ "Метпромбуд Інвест" підлягає погашенню, з урахуванням списання 20% боргу, в III кварталі 2025 року, тобто до 30.09.2025. Отже, з 24.06.2020 - діє мораторій на задоволення вимог кредиторів ПрАТ "Дніпровський металургійний завод", що включені до плану санації, а з 31.07.2020 та, станом на сьогодні, щодо заборгованості ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" перед ТОВ "Метпромбуд Інвест" за договором № 601/2019 від 18.03.2019 - діє відстрочення виконання грошових зобов`язань, тому будь-які порушення норми чинного законодавства, а також положень укладеного договору, зокрема в частині строку виконання грошових зобов`язань та їх розміру, зі сторони ПрАТ "Метпромбуд Інвест" не допущено, тому відповідно відсутні правові підстави для застосування положень, статті 625 Цивільного кодексу України щодо нарахування індексу інфляції та 3% річних (а.с.86-119).

Спір у даній справі виник через те, що позивач вважає правовірними, нараховує та заявляє до стягнення на підставі статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати за період невиконання відповідачем зобов`язання по договору № 601/2019 від 18.03.2019 щодо розрахунку за виконані позивачем у травні 2019 року роботи по монтажу захисних плит колошника на суму 5 841 201 грн. 60 коп., з вересня 2020 року по грудень 2022 року у сумі 2 598 166 грн. 47 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.08.2020 по 27.01.2023 у сумі 436 689 грн. 18 коп.

Відповідач, у свою чергу, наявність прострочення заперечує, вважає, що затверджений господарським судом план досудової санації передбачив новий порядок та строки погашення вимог кредитора ТОВ "Метпромбуд Інвест", а саме змінив строк виконання зобов`язання на такий, що не настав, тобто у позивача відсутня основна вимога (обов`язкова умова) статті 625 Цивільного кодексу України, а саме: факт прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, ТОВ "Метпромбуд Інвест" здійснює нарахування індексу інфляції та 3% річних за період дії досудової санації, що є порушенням частини 10 статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої затверджений господарським судом план санації є обов`язковим для всіх кредиторів, вимоги яких включені до плану санації.

Вказане і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Приписами статей 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно заперечень відповідача щодо того, ухвалою суду у справі № 904/3325/20 були змінені строки виконання грошового зобов`язання за договором, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами статті 604 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення (зміну) зобов`язання з наявністю судового рішення про відстрочення чи розстрочення сплати заборгованості, наявність якого не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сум.

У даному випадку, на думку суду, включення заборгованості за договором, в якій міститься спірна у даній справі заборгованість (5 841 201 грн. 60 коп.) до плану санації ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. У даному випадку ухвала суду по справі № 904/3325/20 в частині розстрочення та відстрочення погашення заборгованості за договором не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме відстрочення та розстрочення впливає лише на порядок примусового стягнення вказаної заборгованості, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Отже, відстрочення та розстрочення сплати боргу у даному випадку не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, заперечення відповідача в частині зміни строків виконання зобов`язання відхиляються судом.

Згідно із положеннями статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Посилання відповідача на зміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням (новацію) відхиляються судом, з огляду на таке.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація не допускається щодо зобов`язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором, крім випадків, коли первісне зобов`язання змінене планом санації або реструктуризації згідно з Кодексом України з процедур банкрутства і заставодержатель проголосував проти такого плану.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених норм, новація - це угода про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж самими сторонами. Юридичною підставою для зобов`язання, що виникає при новації, є домовленість сторін попередньої угоди про припинення первісного зобов`язання та про виникнення нового, яке за своїм змістом відрізняється від попереднього.

Застосування новації як способу припинення зобов`язань допускається виключно за наявності таких ознак: взаємна згода сторін про припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання; наявності умов про припинення попереднього зобов`язання; припинення всіх додаткових зобов`язань; виникнення між тими ж особами нового зобов`язання, яке, як правило, містить умову про інший предмет чи спосіб виконання. Характерною ознакою новації є не зміна частини первісного зобов`язання, а укладення між тими ж сторонами нового зобов`язання. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13, від 25.11.2020 у справі №921/301/17-г/11).

Зі змісту статті 604 Цивільного кодексу України вбачається, що ознаками новації є: спосіб припинення зобов`язання; вона можлива лише між тими самими сторонами (сторонами попереднього зобов`язання); є двостороннім правочином (договором); нове зобов`язання пов`язане з попереднім і спрямоване саме на заміну первісного зобов`язання новим, а не на зміну цього зобов`язання. Деякі з вищезазначених ознак новації одночасно є умовами її вчинення. Угода про заміну первинного зобов`язання має договірну природу. Новація є консенсуальним, двостороннім та оплатним договором, який має правоприпиняючу природу. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 зі справи № 609/67/18.

Крім того, Верховним Судом України у постанові від 09.09.2014 зі справи № 5011-1/1043-2012-42/528-2012 (3-105гс14) висловлено правову позицію про те, що характерним для новації є саме укладення нового зобов`язання, а не зміна його частини, що є підставою для припинення попереднього зобов`язання, при цьому, нове зобов`язання укладається між тими ж сторонами.

У даному випадку, між позивачем та відповідачем відсутня згода про припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання. Вказане вбачається як з відсутності укладеного між позивачем та відповідачем двостороннього правочину, так і зі змісту ухвал суду по справі № 904/3325/20, з яких вбачається що Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" з кількістю голосів 29639,56 проголосував проти схвалення кредиторами плану санації "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство, який передбачав відстрочення та розстрочення погашення відповідачем заборгованості; крім того, в подальшому позивач оскаржував ухвали суду по справі № 904/3325/20 від 31.07.2020 та від 18.11.2022, якими було затверджено вказаний План санації (зміни до плану санації).

Враховуючи вказане, відповідач помилково вважає, що в результаті затвердження судом плану санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство відбулася новація зобов`язання.

Як було вказано вище, за положеннями частини 2 статті 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим між тими ж сторонами.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 та від 18.11.2022 у справі № 904/3325/20 про затвердження плану санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" не відбулася новація зобов`язання. Зобов`язання залишилось тим же зобов`язанням відповідача перед позивачем оплатити виконані за договором роботи.

Аналогічного висновку дійшов Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 05.07.2021 у справі № 904/3827/20.

Судом також відхиляється посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/90 щодо акцесорності зобов`язання про сплату інфляційних втрат та 3% річних до основного зобов`язання, оскільки вказана правова позиція не є релевантною до даної справи, оскільки правовідносини у цій та справі, що розглядається, є зовсім різними.

Враховуючи все вищевикладене, слід відзначити, що з прийняттям судового рішення по справі № 904/3325/20 про відстрочення та розстрочення погашення боргу за договором, грошове зобов`язання боржника не припиняється, тому передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та три проценти річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Так, згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з вересня 2020 року по грудень 2022 року у сумі 2 598 166 грн. 47 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем (а.с.4-5), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період нарахування інфляційних втрат, але арифметично розрахунок здійснено невірно.

Таким чином, розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем (а.с. 4-5), визнається судом необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

У постанові Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 910/20107/17 викладений наступний правовий висновок:

"З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).".

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 по справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 по справам № 922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Судом враховано, що Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат з урахуванням наведеної вище методики, судом встановлено, що інфляційні втрати за період з вересня 2020 року по грудень 2022 року складають 2 599 689 грн. 50 коп.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи вказане, а також те, що позивачем розраховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати, розмір яких є менший ніж розрахований судом, суд, у відповідності до положень частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що саме такий їх розмір підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 2 598 166 грн. 47 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 01.08.2020 по 27.01.2023 у сумі 436 689 грн. 18 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с. 5), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період прострочення, арифметично розрахунок проведено також вірно.

Отже, розрахунок 3% річних, наведений у позовній заяві (а.с.5), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в сумі 436 689 грн. 18 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 45 522 грн. 83 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором № 601/2019 від 18.03.2019, у загальному розмірі 3 034 855 грн. 65 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (вулиця Маяковського, будинок 3, м. Дніпро, 49064; ідентифікаційний код 05393056) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромбуд Інвест" (вулиця Феодосійська, будинок 2, м. Запоріжжя, 69008; ідентифікаційний код 41281708) - 2 598 166 грн. 47 коп. - інфляційних втрат, 436 689 грн. 18 коп. - 3% річних та 45 522 грн. 83 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 26.05.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко