ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3948/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Смиковський С.Л., довіреність від 20.12.2022р.;

від відповідача - Стадник П.А., ордер серія ВН №1224090 від 20.02.2023.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН»

на рішення Господарського суду Одеської області від „13 жовтня 2022р., повний текст якого складено та підписано „24 жовтня 2022р.

у справі №916/3948/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН»

про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії,

головуючий суддя Рога Н.В.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області

В судовому засіданні 25.05.2023 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН», в якій просить суд, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 23.02.2022, зобов`язати відповідача поставити товар - насіння соняшника у кількості 63,38 МТ на виконання Договору №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції від 18.09.2020р. та стягнути штрафні санкції у розмірі 1 373 279 грн 15 коп.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору щодо поставки всього обсягу товару, визначеного у п.3.1 Договору, а тому на думку позивача, наявні підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій та збитків у вищевказаній спірній сумі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.10.2022р. у справі №916/3948/21 (суддя Рога Н.В.) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» про зобов`язання поставити товар - насіння соняшника у кількості 63,38 МТ 38 кг на виконання Договору №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції від 18.09.2020р. та стягнення штрафних санкцій у розмірі 1 373 279 грн 15 коп. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» штраф у розмірі 591 999 грн 84 коп, пеню у розмірі 36 692 грн 43 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 430 грн 38 коп.; у задоволенні решти позову відмовлено.

Задовольняючи частково позов місцевий господарський суд послався на доведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за Договором поставки сільськогосподарської продукції від 18.09.2020 №060111563, та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 591 999 грн 84 коп та пені у розмірі 36 692 грн 43 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 13.10.2022 у справі №916/3948/21 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» штрафу у розмірі 591 999 грн 84 коп та пені у розмірі 36 692 грн 43 коп і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути штраф у розмірі 69 204 грн. 80 коп та пеню у розмірі 3 176 грн. 61 коп, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Апелянт вважає оскаржуване рішення в частинні оскарження вищевказаних сум незаконним та необґрунтованим.

Зокрема, скаржник зазначає, що кількість недопоставленого товару складає саме 23,38 МТ (180,00 МТ-156,62 МТ), а пеня має розраховуватись з суми 346 024 грн. 00 коп. (23,38х14800 грн.).

Крім того, апелянт не погоджується і зі строком нарахування пені, що зазначений в оскаржуваному рішенні. Оскільки порушення внаслідок якого було застосовано відповідну штрафну санкцію у вигляді пені було усунуто значно раніше 20.10.2020 (момент укладення позивачем договору поставки з іншим продавцем), а отже з цього моменту припинилося і прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи вказане, за розрахунком апелянта, пеня за недопоставку 23.38 МТ насіння соняшника має нараховуватись за період з 23.09.2020 до моменту усунення порушення - 20.10.2020.

Отже, з огляду на неправильне визначення вартості непоставленого товару та строку, за який має нараховуватись пеня, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» пені у розмірі 36 692 грн. 43 коп.

Щодо стягнення суми штрафу, то апелянт вважає, що сума нарахованого штрафу відповідно до пункту 7.5 Договору є надмірною та не відповідає розумному балансу між інтересами боржника та кредитора. При застосуванні штрафних санкцій в порядку, передбаченому договору - без врахування ступеню виконання постачальником своїх зобов`язань, навіть при недопоставці однієї метричної тони товару, з постачальника може бути стягнуто суму штрафу, як і при не поставці всієї кількості товару, що є несправедливим.

Апелянт вказує, що товарство вчасно здійснило поставку товару у кількості 156,62 МТ, що становить більше 85% від мінімальної кількості товару за договором. Виходячи з цього, на думку апелянта, сума штрафних санкцій має нараховуватись у відсотку від ціни недопоставленої його кількості.

Крім того, скаржник вважає, що задовольняючи позов та стягуючи суму штрафну у розмірі 591 999,84 грн., суд першої інстанції не перевірив дотримання балансу інтересів сторін, не надав жодної правової оцінки доводам відповідача щодо можливості зменшення штрафу з огляду на велики йрозмір штрафних санкцій порявняно з часткою недопоставленого товару, не врахував відстуність в матеріалах справи доказів понесення ТОВ «Олсідз Груп Україна» збитків та відстуність оплати недопоставленого товару.

ТОВ «Амбра Грейн» поставило ТОВ «Олсідз Груп Україна» 156, 62 МТ. Отже, вартість недопоставленого товару, як вже зазначалося вище на думку апелянта, становить 346 024 грн. (180 МТ 156,62 МТ)х14800)). Виходячи з цього, за розрахунком скаржника сума штрафу мала б становити 20% від вартості недопоставленого товару, тобто 69 204,80 грн. (346 024х0,2).

Таким чином, апелянт вважає, що стягнута судом першої інстанції сума штрафу у розмірі 591 999,84 грн. не відповідає принципам добросовісності, розумності та справедливості в розумінні ст.ст. 3, 509 ЦК України. Тому виходячи з засад справедливості його розмір має бути зменшений до розумної величини.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» строк на апеляційне оскарження; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 13.10.2022 року у справі №916/3948/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» на рішення Господарського суду Одеської області від « 13» жовтня 2022р., повний текст якого складено та підписано « 24» жовтня 2022р. у справі №916/3948/21; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» до розгляду на 23 лютого 2023 року об 12:00 год.

06.02.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Олсідз Груп Україна» надійшло клопотання про закриття провадження по справі №916/3948/21.

Обґрунтовуючи вказане клопотання ТОВ «Олсідз Груп Україна» зазначає, що до апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували повноваження адвоката Андрія Павлишина щодо його представництва у Південно-західному апеляційному господарському суді та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, а тому на думку позивача апеляційна скарга підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

09.02.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Олсідз Груп Україна» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

14.02.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Олсідз Груп Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 13.10.2022 у справі №916/3948/21 без змін. Крім того, разом з відзивом, позивачем повторно заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» про відкладення розгляду справи задоволено; продовжено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» на рішення Господарського суду Одеської області від « 13» жовтня 2022р. по справі №916/3948/21 на розумний строк; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» на 23 березня 2023 року об 11:00 год.

13.03.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» Коваленко Я.В. надійшло клопотання, в якому останній просить провести судове засідання в режимі відеоконференції, а забезпечення судового засідання доручити,зокрема, Господарському суду м. Києва.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 повідомлено учасників справи про те, що розгляд апеляційної скарги у справі №916/3948/21 відбудеться 25 травня 2023 року о 12:30 год.; задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» Коваленко Я.В. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції; призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» до розгляду в режимі відеоконференції на 25 травня 2023 року о 12:30 год. та доручено Господарському суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання у справі № 916/3948/21 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду м. Києва.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання ТОВ «Олсідз Груп Україна» надійшло клопотання про закриття провадження по справі №916/3948/21 колегія суддів відмовляє в його задоволенні з підстав наявності в матеріалах справи належних доказів на підтвердження повноважень адвоката Андрія Павлишина щодо його представництва у Південно-західному апеляційному господарському суді та права підпису процесуальних документів, а саме наявність ордеру серії ВН №1194134 від 11.11.2022.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції 25.05.2023 представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на неї, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2020р. між ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» та ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» було укладено Договір №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції, за умовами якого ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» зобов`язалось поставити позивачу насіння соняшнику в кількості 200 метричних тон (далі-МТ) +/- 10% за вибором ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА», що становить разом 220,00 МТ, а ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» зобов`язалося оплатити та прийняти товар у порядку та на умовах, передбачених Договором.

Позивач зазначає, що умовами Договору №060111563 не визначено порядок та спосіб повідомлення про необхідність поставки продукції у кількості +/- 10% від кількості товару, вказаної у п.3.1 Договору, у зв`язку із чим позивач вважає такою, що відповідає умовам Договору та чинному законодавству України вимогу про поставку продукції у загальній кількості 220 МТ (+10%).

Як зазначає ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА», за умовами п.4.2 Договору весь товар мав бути поставлений до 22.09.2020р.

ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» було поставлено 156,62 МТ товару, що підтверджується видатковими накладними №22 від 22.09.2020р. на поставку 28,74 МТ; №21 від 21.09.2020р. на поставку 104,26 МТ; №20 від 20.09.2020р. на поставку 23,62 МТ, а також товарно-транспортними накладними №2001 від 28.09.2020р., №2003 від 20.09.2020р., №2004 від 29.09.2020р., №2008 від 22.09.2020р. Крім того, було складено акти перерахунку ціни №AG000004063 від 21.09.2020р., №AG від 20.09.2020р., №AG від 22.09.2020р.

Але, як зазначає позивач, ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» не поставило товар у кількості 63,38 МТ на загальну суму 938 024 грн., що позивач вважає порушенням положень законодавства, зокрема, ст.ст.530, 662, 663 Цивільного кодексу України, умов Договору, а також прав та інтересів ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА». Враховуючі зазначене, позивач просить суд зобов`язати ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» виконати умови Договору №060111563 від 18.09.2020р. та поставити 63,38 МТ насіння соняшнику.

Крім того, позивач зазначає, що ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» при поставці товару не досягло навіть показників 200МТ - 10%, отже, допустило порушення Договору.

Також, позивач зазначає, що відповідно до п.7.8 Договору оплата неустойки, встановленої на випадок прострочення або іншого неналежного виконання обов`язків, та відшкодування збитків, спричинених неналежним виконанням умов даного Договору, не звільняє винну сторону від виконання своїх обов`язків за договором. Штрафна неустойка сплачується Постачальником до повного виконання ним своїх зобов`язань за даним Договором.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що сторонами Договору було погоджено інший строк нарахування штрафної неустойки, ніж встановлений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Згідно п.7.3 Договору у випадку несвоєчасної поставки товару згідно з умовами даного Договору Постачальник сплачує Покупцеві штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який вона нараховується, від загальної вартості непоставленої (або несвоєчасно поставленої) партії товару, визначеної згідно з п.3.3 даного Договору за кожен день прострочення.

За розрахунком позивача, розмір неустойки, нарахованої згідно п.7.3 Договору за період з 23.09.2020р. до 29.11.2021р. становить 157 529 грн. 47 коп.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п.7.5 Договору у випадку поставки неякісного товару та/або несвоєчасної поставки товару, та/або поставки товару в меншій кількості, ніж передбачено даним Договором або відповідною додатковою угодою до нього, та/або неповної передачі Покупцеві товаросупровідної документації, Покупець вправі застосувати до Постачальника оперативно-господарську санкцію в вигляді притримання оплати товару до моменту усунення Постачальником відповідного порушення та стягнути з Постачальника додатково штраф у розмірі 20% від вартості товару, визначеної згідно з п.3.3 даного Договору.

За розрахунком позивача, розмір штрафу відповідно до п.7.5 Договору становить 591 999 грн. 84 коп. (2 959 999 грн. 20 коп. х 20%).

Також, позивач зазначає, що згідно п.7.6 Договору у випадку односторонньої відмови Постачальника від виконання своїх обов`язків (повністю або частково) за даним Договором Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від загальної вартості товару за даним Договором.

За розрахунком позивача, розмір штрафу відповідно до п.7.6 Договору становить 591 999 грн. 84 коп. (2 959 999 грн. 20 коп. х 20%).

Враховуючи невиконання відповідачем умов Договору щодо поставки всього обсягу товару, визначеного у п.3.1 Договору, на думку позивача, наявні підстави для стягнення з ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» як пені у розмірі 157 529 грн. 47 коп., так і штрафів, нарахованих відповідно до п.7.5 (591 999 грн. 84 коп.) та п.7.6 (591 999 грн. 84 коп.) Договору.

При цьому, позивач зазначає, що п.6.3 Договору щодо встановлення строку для повідомлення Покупцем Постачальника про порушення Постачальником умов даного Договору щодо кількості та/або якості поставленого товару, стосується лише поставленого товару, тобто тих партій товару, по яких сторонами підписано Акти перерахунку ціни, які є одночасно актами приймання-передачі.

З урахуванням положень ч.2 ст.688 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що Постачальник знав або міг знати, що ним передано товар у загальній кількості 156,62 МТ, а не у кількості погоджені у Договорі.

ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» також зазначає, що відповідно до п.7.1 Договору за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, у тому числі неотриманий прибуток, у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Сторони домовились, що збитки стягуються в повній сумі понад штрафні санкції та неустойку.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог, як зазначає позивач, у зв`язку із порушенням ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» своїх зобов`язань за Договором щодо поставки 220 МТ насіння соняшника та з метою виконання своїх зобов`язань перед контрагентами за договорами на переробку давальницької сировини, ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» було вимушене закупити у Селянського (Фермерського) господарства «ЗАДУМ» 63,140 МТ товару, що підтверджується договором на поставку сільськогосподарської продукції №060111810 від 20.10.2020р., видатковою накладною №49 від 21.10.2020р., рахунком-фактурою№49 від 21.10.2020р., актом перерахунку ціни №AG000004672 від 21.10.2020р. Товар у СФГ «ЗАДУМ» було придбано за ціною 15 300 грн. за одну МТ.

За таких обставин, за розрахунком позивача, сума додаткових витрат за одну МТ товару склала (15 300 грн. - 14 800 грн. ) 500 грн., а за 63,140 МТ - 31 750 грн.

Зазначені кошти позивач вважає збитками, які відповідач має відшкодувати на підставі п.7.1 Договору.

Оскільки відповідач не погоджується із оскаржуваними рішенням виключно у частині задоволення позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 591 999 грн. 84 коп. та пені у розмірі 36 692 грн. 43 коп., колегія суддів переглядає зазначене судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги, у зв`язку з чим в частині задоволення решти позову Південно-західним апеляційним господарським судом не здійснюється, відповідно до приписів частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України, параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 Цивільного кодексу України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 Цивільного кодексу України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 Цивільного кодексу України, розділом V Господарського кодексу України.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 Цивільного кодексу України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 пп. 5, 8 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, господарським судом встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що 18.09.2020р. між ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» (Покупець) та ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» (Постачальник) був укладений Договір №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції, за умовами п.1.1 якого у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, Постачальник зобов`язується продати та передати у власність Покупця насіння соняшнику врожаю 2019р, код УКТ ЗЕД 1206 00, а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, на підставі Договору №060111563 від 18.09.2020р. між сторонами склалися правовідносини щодо купівлі-продажу товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За умовами п.3.1 Договору №060111563 від 18.09.2020р. кількість товару становить 200,00 МТ+/-10% за вибором Покупця.

При цьому вказаним Договором не визначено порядку, за яким Покупець має визначити остаточну кількість товару для поставки.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено господарським судом, Договір №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції від 18.09.2020р. між ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» (Покупець) та ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» (Постачальник), є аналогічним за умовами Договору №45/2020 на поставку сільськогосподарської продукції від 15.03.2021р., що був укладений між ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» (Покупець) та СТОВ «СТАРОКУЛЬНЯСЬКЕ» (Постачальник), а також з умовами Договору №06111810 на поставку сільськогосподарської продукції від 20.20.2020р., укладеного між ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» (Покупець) та СФГ «ЗАДУМ» (Постачальник).

Колегія суддів погоджується із вірним висновком суду про те, що стороною, яка запропонувала таку редакцію Договору №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції від 18.09.2020р. є саме ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА», у зв`язку із чим тлумачення умов п.3.1 Договору повинно здійснюватися на користь Постачальника - ТОВ «АМБРА ГРЕЙН», яке зазначає, що узгодженою сторонами цього Договору кількістю товару, яким є насіння соняшнику врожаю 2019р., є 200 МТ, а мінімальною кількістю товару, що мав бути поставлений є 180,00 МТ. Поставка іншої кількості товару ( до 220,00 МТ) мала відбуватися за повідомленням Покупця - ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА».

Таким чином, на виконання своїх зобов`язань за Договором №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції від 18.09.2020р. ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» зобов`язане поставити позивачу насіння соняшнику в кількості мінімум 180,00 МТ.

За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

За нормами ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вірно встановлено господарським судом, і проти чого відповідач у справі не заперечує, ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» поставило ТОВ «ОЛСІДЗ ГРУП УКРАЇНА» 156,62 МТ товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, актами перерахунку ціни. Отже, Постачальником допущено порушення умов Договору, що має наслідком настання господарсько-правової відповідальності.

Статтею 218 Господарського кодексу України унормовано, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п.7.3 Договору у випадку несвоєчасної поставки товару згідно з умовами даного Договору Постачальник сплачує Покупцеві штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який вона нараховується, від загальної вартості непоставленої (або несвоєчасно поставленої) партії товару, визначеної згідно з п.3.3 даного Договору за кожен день прострочення.

Судом перевірено наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок пені та встановлено, що він не є вірним, у зв`язку із чим судом було здійснено власний розрахунок пені, розмір якої за період з 23.09.2020р. по 23.03.2021р. становить 36 692 грн. 43 коп.

При цьому, судом зазначено, що пеня має бути розрахована виходячи з суми 642 024 грн., яка є вартістю непоставленого товару у кількості 43,38 МТ (200,00 - 156,62 МТ) помноженою на вартість 1 МТ -14 800 грн. (з ПДВ).

Колегія суддів зазначає про правомірність вказаного розрахунку, оскільки зважаючи на законодавчо закріплену у цивільному праві свободу договору та у відповідності до вимог п. 7.3. договору, а також враховуючи, що узгодженою сторонами цього Договору кількістю товару, яким є насіння соняшнику врожаю 2019р., є 200 МТ, нарахована позивачем та перевірена судом сума пені є такою, що підлягає частковому задоволенню у розмірі 157 529 грн 47 коп.

Крім того, відповідно до п.7.5 Договору у випадку поставки неякісного товару та/або несвоєчасної поставки товару, та/або поставки товару в меншій кількості, ніж передбачено даним Договором або відповідною додатковою угодою до нього, та/або неповної передачі Покупцеві товаросупровідної документації, Покупець вправі застосувати до Постачальника оперативно-господарську санкцію в вигляді притримання оплати товару до моменту усунення Постачальником відповідного порушення та стягнути з Постачальника додатково штраф у розмірі 20% від вартості товару, визначеної згідно з п.3.3 даного Договору.

За умовами п.3.3 Договору №060111563 на поставку сільськогосподарської продукції від 18.09.2020р. загальна вартість товару, що постачається згідно з даним Договором, складає 2 959 999 грн. 20 коп. (з ПДВ) +/- 10%, з рахуванням положень п.3.1 даного Договору та з урахуванням положень п.п.2.5-2.8 даного Договору

За розрахунком позивача, розмір штрафу відповідно до п.7.5 Договору становить 591 999 грн. 84 коп. (2 959 999 грн. 20 коп. х 20%).

Судом апеляційної інстанції встановлено правильність розрахунку виконаного позивачем та вважає, що у даному випадку наявні підстави для стягнення з ТОВ «АМБРА ГРЕЙН» штрафу у розмірі 591 999 грн. 84 коп. на підставі п.7.5 Договору, адже, як вже зазначалося вище, Постачальником поставлено товар у меншій кількості, ніж передбачено даним Договором.

Щодо посилання скаржника стосовно зменшення розміру штрафу, належного до стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

У разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції - господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013р. №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018р. у справі №916/65/18, від 03.07.2019р. у справі №917/791/18, від 22.10.2019р. у справі №904/5830/18, від 13.01.2020р. у справі №902/855/18, від 27.01.2020р. у справі №916/469/19, від 04.02.2020р. у справі №918/116/19.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Відповідно до ч.1 ст. 73, ч.ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин для зменшення розміру штрафних санкцій.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2020р. по справі №918/116/19.

Разом з цим, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на те, що визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення суми штрафу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ГРЕЙН» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 13.10.2022р. у справі №916/3948/21залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „29 травня 2023 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький