РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2023Справа № 910/3828/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Людмили ШКУРДОВОЇ, розглянувши матеріали справи № 910/3828/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (61172, м. Харків, вул. Роганська, 151)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» (01203, м. Київ, вул. Госпітальна, 12)

про стягнення 80928,94 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» про стягнення заборгованості за договором поставки №6210/2/2021 від 10.05.2021 у розмірі 80 928,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки № 6210/2/2021 від 10.05.2021, укладеним між позивачем та відповідачем, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість у сумі 43574,40 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 43574,40 грн. боргу, 11111,21 грн. інфляційних втрат, 17634,26 грн. пені на підставі п. 6.3 договору та 8609,07 грн. відсотків річних на підставі п. 6.4 договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/3828/23 сторони були повідомлені відповідно до приписів ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

10.05.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» (покупець) укладено договір поставки № 6210/2/2021.

Відповідно до пункту 1.2 договору постачальник зобов`язується передати покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього обумовлену вартість на умовах цього договору. Право власності на товар переходить до покупця після повного розрахунку за товар.

Згідно з п. 2.2 договору оплата за поставлений товар проводиться покупцем готівковим або безготівковим шляхом у строк, що не перевищує 21 календарний день з моменту отримання товару покупцем.

Відповідно до п. 4.5 договору датою отримання покупцем товару є дата підписання видаткової накладної.

Позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 43574,41 грн., а саме: 20.01.2022 р. на суму 19454,40 грн. та 28.01.2022 р. на суму 24120,01 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних № 3499 від 20.01.2022 р. та № 5375 від 28.01.2022 р.

Враховуючи визначений сторонами у п. 2.2 договору строк оплати, останнім днем оплати за поставний 20.01.2022 р. товар на суму 19454,40 грн. є 10.02.2022 р., а за поставлений 28.01.2022 р. товар на суму 24120,01 грн. - 18.02.2022 р.

Проте, відповідачем не здійснено оплату вартості отриманого товару.

Сторонами договору підписано Акт звірки за період з 01.01.2022 по 18.07.2022, згідно з яким станом на 18.07.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 43574,40 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого товару за Договором, наявність заборгованості не спростовано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з відповідача 43574,40 грн. боргу.

В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 11111,21 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути 11111,21 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість у сумі 19454,00 грн. за період з лютого 2022 по січень 2023 та на заборгованість у сумі 24120,00 грн. за період з березня 2022 р. по січень 2023 р.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, встановив, що вказаний розрахунок є вірним, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 11111,21 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Також позивачем нараховано відповідачу 8609,07 грн. 20% річних від простроченої суми за час прострочення грошового зобов`язання.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що за несвоєчасні розрахунки з винної сторони крім пені додатково стягуються інфляційні нарахування та 20% річних за користування чужими коштами.

При визначені початку періоду нарахування відсотків річних позивачем не враховано те, що згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Заборгованість за поставний 20.01.2022 р. товар на суму 19454,40 грн. виникла 11.02.2022, а за поставлений 28.01.2022 р. товар на суму 24120,01 грн. - 19.02.2022 р.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 20 відсотків річних, нарахована на заборгованість відповідача у сумі 19454,40 грн. за період з 11.02.2022 по 09.02.2023 та у сумі 24120,00 грн. за період з 19.02.2022 по 09.02.2023 становить 8585,19 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач просить стягнути 17634,26 грн. пені, нарахованої на заборгованість у сумі 19454,00 грн. за період з 10.02.2022 по 09.02.2023 та на заборгованість у сумі 24120,00 грн. за період з 18.02.2022 по 09.02.2023.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п. 6.3 договору, в разі порушення строків оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню від суми заборгованості за кожний день прострочення, у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, у якому виникла заборгованість.

Як було встановлено судом, заборгованість за поставний 20.01.2022 р. товар на суму 19454,40 грн. згідно зі ст. 253 ЦК України виникла 11.02.2022, а за поставлений 28.01.2022 р. товар на суму 24120,01 грн. - 19.02.2022 р.

Також позивачем не враховано, що відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договором не встановлено нарахування пені понад строк, встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України шестимісячний строк за зобов`язанням з оплати товару вартістю 19454,40 грн сплив 10.08.2022 р., а за зобов`язанням з оплати товару вартістю 24120,01 грн сплив 18.08.2022.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума пені, нарахована на заборгованість відповідача у сумі 19454,40 грн. за період з 11.02.2022 по 10.08.2022 та у сумі 24120,00 грн. за період з 19.02.2022 по 18.08.2022 становить 6951,36 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 7200,00 грн позивачем надано копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 09.02.2023, додатку від 09.02.2023 до договору, акту надання послуг від 10.02.2023 на суму 7200,00 грн, який є додатком до договору.

На виконання умов договору представництво інтересів клієнта в суді здійснювалось адвокатом Севагіним Іваном Івановичем на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 09.02.2023.

У пункті 1 додатку від 09.02.2023 р. до договору сторони погодили назву послуги, що надається та вартість послуги з урахуванням витраченого часу.

Пунктом 3 додатку від 09.02.2023 р. до договору сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) здійснюється в термін, що не перевищує 5 календарних днів з моменту отримання грошових коштів в справі про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інфляційних нарахувань з боржника - ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» по договору поставки № 6210/2/2021 від 10.05.2019 на користь ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат».

Відповідно до Акту наданих послуг від 10.02.2023 р. адвокат виконав зобов`язання за договором про надання правничої допомоги від 09.02.2023 та надав у повному обсязі правничу допомогу перелік якої міститься та погоджений сторонами у додатку до договору від 10.02.2023. Загальна вартість послуг з надання правничої допомоги становить 7200,00 грн виходячи із вартості послуги з урахуванням витраченого часу.

Разом з цим, позов ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» задоволено частково.

Враховуючи викладене, судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу та витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» (01203, м. Київ, вул. Госпітальна, 12; код 35929323) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м`ясокомбінат» (61172, м. Харків, вул. Роганська, 151; код 34389679) 43574 (сорок три тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн 40 коп. боргу, 11111 (одинадцять тисяч сто одинадцять) грн 21 коп. інфляційних втрат, 8585 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 19 коп. відсотків річних, 6951 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну) грн 36 коп. пені, 6247 (шість тисяч двісті сорок сім) грн 45 коп. витрат на правову допомогу та 2328 (дві тисячі триста двадцять вісім) грн 91 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА