УХВАЛА

м. Київ

31.05.2023Справа № 910/11773/22
Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Поліхім"

3. ОСОБА_1

про стягнення 17 058 558,57 грн

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Поліхім", ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором №20-1КО0003 від 06.08.2020, яка складається з 15 771 799,36 грн - суми основного боргу, 20 766,20 грн - процентів за користування кредитом, 1 840,04 грн - комісії, 260 824,48 грн - 3% річних та 1 003 328,49 грн - інфляційних втрат.

31.05.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом: 1) накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД", які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ТОВ "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД", у межах ціни позову 17 058 558,57 грн; 2) накладення арешту на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Поліхім", які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ТОВ "Торговий дім "Торговий дім "Поліхім", у межах ціни позову 17 058 558,57 грн; 3) накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ОСОБА_1 у межах ціни позову 17 058 558,57 грн,

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову позивач вказує, що зобов`язання за спірним кредитним договором забезпечені заставою товарів в обороті. Під час проведення перевірки заставного майна у вересні 2021 року встановлено, що заставне майно відсутнє. 04.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення протиправних дій, які кваліфіковані за ч. 1 ст. 388 КК України (розтрата, приховання заставного майна з боку службових осіб ТОВ "ТД "Агроімпорт ЛТД"). Враховуючи фактичну відсутність заставного майна, що свідчить про неможливість задоволення вимог банку за рахунок вартості заставного майна, на думку заявника, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд відзначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленими позивачем (кредитором) вимогами, чим досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що накладення арешту на грошові кошти та майно забезпечить ефективний захист порушених прав позивача в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачами можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача, якими мотивовано заяву про забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях. Посилання заявника на наявність кримінального провадження щодо розтрати/приховання заставного майна не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

За таких обставин, оскільки заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову від 31.05.2023 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Н.І. Зеленіна