ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. Справа№ 910/16418/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 24.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023

у справі № 910/16418/19 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Державного підприємства "Держвуглепостач"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення 252 445 165, 60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 08.02.2023 (згідно дати звернення до канцелярії суду) Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/16418/19, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/16418/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Центренерго" та визнати наказ Господарського суду міста Києва № 910/16418/19 від 04.11.2021, виданий на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19 таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Центренерго" обґрунтована тим, що у ПАТ «Центренерго» та ДП «Держвуглепостач» існували один до одного грошові вимоги, строк виконання яких настав, заявою №08/3435 від 28.10.2021 р. на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.203 Господарського кодексу України було проведено припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог між ПАТ «Центренерго» та ДП «Держвуглепостач» на суму 487038948,60 грн. в тому числі по Рішенню Господарського суду м. Києва № 910/16418/19 від 16.03.2021 на суму 249 110 985,21 грн.

Товариство вмотивовує скаргу також тим, що ухвала Господарського суд м. Києва №910/16418/19 від 31.01.2023 прийнята із невірним застосуванням ст. 601 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України, п.9 ч.3 ст. 129, ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ст. 18, ч. 2 ст. 328 ГПК України, без урахування висновків Верховного Суду викладених у Постанові №910/11116/19 від 22.01.2021 та Постанові №917/258/20 від 09.02.2021, що призвело до помилкового висновку про те, що заперечення сторони щодо зарахування зустрічних вимог (за відсутності судового рішення про визнання недійсним правочину) є підставою для відмови у задоволенні заяви ПАТ «Центренерго», а отже така ухвала підлягає скасуванню

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16418/19 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

22.02.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/16418/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/16418/19 та призначено до розгляду у судовому засіданні 22.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 відкладено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/16418/19 на 12.04.2023.

04.04.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Державного підприємства "Держвуглепостач" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з відзивом на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить суд відмовити у її задоволенні, ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 залишити без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що господарський суд міста Києва при розгляді заяви ПАТ «Центренерго» дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки заявником не доведено обставин та фактів, які б вказували на відсутність у ПАТ «Центренерго» обов`язку виконання Рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19, або що вказане рішення виконано в добровільному порядку.

Позивач у відзиві зазначає, що ПАТ «Центренерго» не зверталось до ДП «Держвуглепостач» за отриманням, а ДП «Держвуглепостач» на надавало згоди на зарахування зустрічних однорідних вимог.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України, але випливає з тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі No 914/2326/18.

Позивач вказує, що односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог, вчинений за заявою ПАТ «Центренерго» від 28.10.2020, суперечить положенням договорів та вимогам Цивільного кодексу України, ДП «Держвуглепостач» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до ПАТ «Центренерго» про визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, а ухвалою Господарського суду Київської області від 10.01.2023 відкрито провадження у справі № 911/94/23, судовий розгляд на даний час триває.

12.04.2023 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Гончарова С.А. у щорічній відпустці з 10.04.2023 по 05.05.2023.

Судді Шаптала Є.Ю. та Яковлєв М.Л. з 08.05.2023 по 09.05.2023 знаходились у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні справу № 910/16418/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023. Ухвалено, що судове засідання відбудеться 24.05.2023.

В судове засідання 24.05.2023 з`явивлись представники усіх сторін.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (08711, Київська обл., Обухівський р-н, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, ідентифікаційний код 22927045) на користь державного підприємства "Держвуглепостач" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 4, ідентифікаційний код 40225511) заборгованість у розмірі 231 905 419 (двісті тридцять один мільйон дев`ятсот п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн 57 коп., пеню у розмірі 11 669 858 (одинадцять мільйонів шістсот шістдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн 71 коп., 3% річних у розмірі 2 134 765 (два мільйони сто тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят п`ять) грн 65 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 728 658 (два мільйони сімсот двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн 51 коп. та судовий збір у розмірі 672 282 (шістсот сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят дві) грн 77 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року у справі № 910/16418/19 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/16418/19 - без змін.

04.11.2021 року на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

16.01.2023 до Господарського суду міста Києва від публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить визнати наказ Господарського суду міста Києва № 910/16418/19 від 04.11.2021 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЦЕНТРЕНЕРГО" зазначає, що заборгованість за рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 була погашена в повному обсязі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

На підтвердження зазначеної обставини заявник надав заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог між публічним акціонерним товариством "Центренерго" та державним підприємством "Держвуглепостач" на суму 487 038 948,60 грн №08/3435 від 28.10.2021.

Позивач, заперечуючи щодо задоволення поданої заяви, зазначає про те, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є недійсною, оскільки вчинена в порушення вимог закону та умов укладених договорів.

Щодо невизнання зарахування зустрічних однорідних вимог позивач повідомляв відповідача листами від 14.11.2021 та 16.11.2021.

Також позивач повідомив суд про те, що ним було подано позов про визнання недійсним односторонього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог між публічним акціонерним товариством "Центренерго" та Державним підприємством "Держвуглепостач" на суму 487 038 948,60 грн, вчинений за заявою №08/3435 від 28.10.2021.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ч.2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 1-2 ст. 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів суду.

За змістом ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, розглядаючи питання визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, повинен встановити чи існують обставини, які підтверджують остаточне виконання рішення суду.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України, але випливає з тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційноготгосподарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2019 у справіт№ 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справіт№ 914/2326/18.

Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування свідчить про наявність між сторонами неузгодженості щодо зустрічного зобов`язання та, як наслідок, відсутності безспірності заявлених однорідних вимог, що свідчить про відсутність всіх необхідних умов передбачених статтею 601 ЦК України та виключає можливість зарахування зустрічних вимог за оспорюваним одностороннім правочином (відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 910/7804/19, від 26.05.2020 у справі Ne 910/7807/19).

Після отримання від Відповідача заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог позивач направив останньому заперечення № 0166/01 від 16.11.2021, в яких вказав, що не надавав згоду на зарахування зустрічних однорідних вимог та заперечує проти них, та заперечення № 00053/01 від 14.11.2022, в яких вказав на неможливість зустрічного зарахування та просив прийняти міри щодо погашення наявної дебіторської заборгованості Відповідача перед Позивачем.

Зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлене заявою № 08/3435 від 28.10.2021 здійснене за відсутності безспірності вимог, оскільки заборгованість за договорами № 111/23 від 12.06.2019, № 111/31 від 11.07.2019, № 111/33 від 17.06.2019 не була узгодженою та не носила безспірний характер.

Відповідач на підтвердження виконання свого обов`язку, встановленого рішенням суду, посилається на правочин, дійсність якого оскаржується в рамках загального позовного провадження у господарському суді.

Визнаючи наказ таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з настанням обставин, які можуть об`єктивно втратити свою актуальність, суд створює ситуацію при якій судове рішення може бути не виконане, що у свою чергу порушує основні принципи судочинства, встановленні Конституцією України та Законами України.

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо неможливості встановлення припинення у боржника обов`язку по виконанню зобов`язання, враховувати докази, які можуть призвести до невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином. суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірно висновку, що вимога відповідача про визнання наказу №910/16418/19 від 04.11.2021, виданого на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021, таким, що не підлягає виконання - не може бути задоволена.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" -залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/16418/19 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на Публічне акціонерне товариство "Центренерго".

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 26.05.2023

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала