ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. м. Київ Справа № 910/14942/22

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інсайдінг Продакшн», м. Бориспіль Київської області

про стягнення 54 311,34 грн.,

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Державна служба України з безпеки на транспорті, м. Київ (далі по тексту Укртрансбезпека), 29.12.2022 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Корнер», в якому просив суд стягнути з відповідача плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 54 311,34 грн.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Державної служби України з безпеки на транспорті понесені судові витрати в розмірі 2 481,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 у справі №910/14942/22 передано позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті до ТОВ «Торговий дім Корнер» про стягнення 54 311,34 грн. з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Київської області. Господарським судом міста Києва було встановлено, що відповідач змінив найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інсайдінг Продакшн» та змінив місцезнаходження на 08302, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 61.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті передано на розгляд судді Конюх О.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2023 у справі №910/14942/22 позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті залишено без руху, зобов`язано Укртрансбезпеку усунути недоліки позовної заяви в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

13.03.2023 до Господарського суду Київської області від Державної служби України з безпеки на транспорті на виконання ухвали суду від 03.03.2023 про залишення позовної заяви без руху подано позовну заяву про стягнення плати за проїзд дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом (уточнену) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інсайдінг Продакшн», м. Бориспіль (далі за текстом ТОВ «Інсайдінг Продакшн») із зазначенням повної назви особи, яка має відповідати за заявленою позовною вимогою, та доказами направлення відповідачу на належну адресу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем ТОВ «Інсайдінг Продакшн» у порушення п. 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, не внесено плату за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до розрахунку від 19.05.2020 №024118, проведеного на підставі довідки від 19.05.2020 №043110 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акта від 19.05.2020 №024118 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/14942/22 у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику сторін). Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача подати у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали докази оплати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до розрахунку №024118 від 19.05.2020, довідки №043110 від 19.05.2020 про результат здійснення габаритно-вагового контролю (частина 2 ст. 74 ГПК України).

Вказану ухвалу відповідно до процесуального закону було надіслано відповідачу ТОВ «Інсайдінг Продакшн» засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням №164 за юридичною адресою: 08302, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 61.

24.04.2023 поштове відправлення №164, адресоване ТОВ «Інсайдінг Продакшн», повернуто підприємством зв`язку із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання», отримано Господарським судом Київської області 25.04.2023 та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З цього приводу, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2018 у справі №916/3188/16, суд зазначає, що факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою, та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 24.05.2023 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов Державної служби України з безпеки на транспорті до ТОВ «Інсайдінг Продакшн» про стягнення 54 311,34 грн, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (кріс сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктом 1 пункту 4 вказаного Положення визначено, що основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно із підпунктом 15 пункту 5 Положення, відповідно до покладених на неї завдань Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Разом із тим, до підпункту 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті постановою КМУ від 29.09.2021 №1047 було внесено зміни, відповідно до яких Укртрансбезпеці було надано право здійснювати стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суд встановив, що посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 19.05.2020 здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Renaut (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки СОВО (державний номерний знак НОМЕР_2 ).

Вказана перевірка здійснювалась згідно направлення на рейдову перевірку №000183 від 14.05.2020, копія якого залучена до матеріалів справи.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №024118 від 19.05.2020 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №043110 від 19.05.2020 (копії яких залучено до матеріалів справи), у тексті яких вказано, що під час перевірки транспортного засобу марки Renaut (державний номерний знак НОМЕР_1 ), з напівпричепом марки СОВО (державний номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , виявлено порушення, а саме встановлено, що: загальна маса транспортного засобу становить 48,06 т. при нормативно допустимій для даного виду транспортного засобу 40 т (перевищення на 20,15%); осьове навантаження фактично становить 14,1 т (перевищення навантаження на вісь на 28,18%) при нормативно допустимих 11 т; навантаження на строєні осі становить 26,04 т (перевищення навантаження на вісь на 18,36%) при допустимому 22 т, у зв`язку із чим зафіксовано факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень.

Результати зважування транспортного засобу зафіксовано у талоні зважування від 19.05.2020 №04159.

Наведений вище Акт підписаний водієм транспортного засобу без заперечень та зауважень. Згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2415 УПС/01 від 19.05.2020, замовником перевезення, перевізником (автопідприємством) та вантажоодержувачем вантажу є відповідач ТОВ «Торговий дім Корнер», який у подальшому змінив назву на ТОВ «Інсайдинг Продакшн».

На підставі складеного акту та довідки проведено розрахунок №024118 19.05.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування в розмірі 1 886,40 Євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним Банком України на день проведення розрахунку, становить 54 311,34 грн.

Розрахунок проведено відповідно до формули, наведеної у постанові КМУ №879 від 27.06.2007.

Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки зверталося до відповідача з листом від 09.12.2022 №46069/30/24-22 (копія вказаного листа разом з доказами направлення), у якому вказувало на необхідність здійснити оплату проїзду великовагових великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та повідомляло, що у разі несплати коштів за проїзд у добровільному порядку, буде змушено звернутися до прокуратури області, ініціювавши примусове стягнення нарахованих коштів з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є шкода, вина та протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 1, 6 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, з наступними змінами, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п.п. 2, 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Разом з цим, згідно з пп. 4 п. 4 вище вказаних Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.п. 1, 3, 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422 зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів (далі - транспортний засіб), під час проведення рейдових перевірок здійснюється посадовою особою Укртрансбезпеки або її територіального органу (далі - посадова особа) у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла). Зупинення транспортного засобу здійснюється для проведення рейдової перевірки посадовою особою в будь-який час на маршруті руху. У разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ Національної поліції про такі порушення.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем порушено вимоги вказаних вище нормативних актів, що встановлено Київським міжрегіональним управлінням Укртранбезпеки в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №024118 від 19.05.2020 та довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №043110 від 19.05.2020.

Доказів отримання відповідачем у встановленому порядку дозволу на участь у дорожньому русі належного йому транспортного засобу, загальна вага та навантаження на осі якого перевищували нормативні параметри, матеріали справи не містять.

Відтак, відповідачем вчинено правопорушення, яке має своїм наслідком спричинення державі збитків у вигляді некомпенсованого руйнування автомобільних доріг.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі Порядок №879).

Зазначений нормативно-правовий акт встановлює порядок обчислення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, яка за своїм правовим змістом є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Згідно п. 30 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) хВ, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку №879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

З аналізу наведених норм слідує, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568), перевізником є фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

В матеріалах справи наявні усі передбачені Порядком №879 документи, зокрема, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №024118 від 19.05.2020 та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №043110 від 19.05.2020, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №024118 від 19.05.2020, які були складені працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у зв`язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та габаритних параметрів нормам і правилам перевезення відповідачем вантажу.

Розмір плати за проїзд позивачем визначено у відповідності до вимог зазначених вище норм Порядку №879 та відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879).

Крім того, п. 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Оскільки, відповідачем не здійснено оплату нарахованої суми відшкодування (1 886,40 Євро), позивачем здійснено її розрахунок в гривнях, за офіційним курсом гривні до євро станом на момент вчинення правопорушення, що загалом складає 54 311,34 грн.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті до ТОВ «Інсайдінг Продакшн» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в загальній сумі 1 886,40 євро, що еквівалентно 54 311,34 грн., обґрунтовані, законні та належать до задоволення повністю.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі повністю.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інсайдінг Продакшн» (08302, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 61, ідентифікаційний код 38138142)

на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, вул. Антоновича, 51, ідентифікаційний код 39816845)

54 311,34 грн. (п`ятдесят чотири тисячі триста одинадцять гривень тридцять чотири копійки) основного боргу,

2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх