ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 Справа № 914/1000/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», м. Львів,

до відповідача: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Івано-Франківськ,

про: стягнення заборгованості у розмірі 493 777,07 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

позивача: Козич В.Л. - представник;

відповідача: Ган Х.П. - представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення заборгованості у розмірі 493 777.07 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.04.2023.

Ухвалою суду від 27.04.2023 закрито підготовче провадження у справі №914/1000/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2023.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання/закупівлю електричної енергії в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електроенергію.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що пунктом 15.1 Договору визначено, що договір діє до 31 грудня 2022 року, зазначає що Управління юстиції оплатило 265 726,54 грн за постачання електроенергії згідно Договору, а відтак відповідач в межах укладеного договору виконав свої зобов`язання.

В судовому засіданні 25.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як встановлено судом, 21.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» та Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) був підписаний Договір №60105 про постачання/закупівлю електричної енергії постачальником універсальних послуг із зазначенням строку дії до 31.12.2022 року. За договором споживач зобов`язується забезпечити своєчасну і повну оплату електричної енергії.

Згідно п. 2.1. цього Договору Постачальник продає електричну енергію ДК 021:2015-09310000-5 «Електрична енергія» (універсальна послуга) споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача визначених в додатку №2 до цього Договору, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.2 цього Договору договірні обсяги закупівлі електричної енергії визначені в Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 5.4. ціна на електричну енергію (ціна на універсальну послугу) є регульованим тарифом та на день укладення цього Договору становить 5,079 грн без ПДВ, ПДВ 1,0158 грн, разом з ПДВ 6,0948 грн. При визначенні щомісячної оплати за електричну енергію, яка спожита Споживачем за відповідний розрахунковий період, застосовується ціна за відповідний розрахунковий період, яка визначена відповідно до Порядку.

Розрахунковим періодом вважається календарний місяць.

Згідно пункту 5.11 Договору розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. Оплата вартості здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника та вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів.

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені комерційною пропозицією. Згідно п. 5.12 письмового примірника договору від 21.11.2022 - у строки визначені у рахунку та Договорі.

Разом з тим, згідно умов публічної комерційної пропозиції № 3 від 10.12.2021 року «Універсальна - 3 (непобутові)» (яка була розроблена та розміщена на сайті ТзОВ «Львівенергозбут» на виконання вимог пункту 3.1.5 ПРРЕЕ) остаточний рахунок за розрахунковий період надається не пізніше 8 числа місяця наступного за розрахунковим.

Споживач самостійно отримує рахунок не пізніше 8 календарного дня наступного за розрахунковим періодом (п. 5.19.2 Договору). Оплата здійснюється протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку (п. 5.16).

Публічна комерційна пропозиція № 3 «Універсальна - 3 (непобутові)» застосовується для всіх малих непобутових споживачів, які купують електричну енергію для власного споживання, що не є побутовими споживачами, та електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 50 кВт.

На виконання взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем було поставлено, а відповідачем спожито за період грудень 2022 року - січень 2023 року на території Львівської області, по всіх об`єктах відповідача (64 точки обліку, з яких 61 приєднана до мереж ПрАТ «Львівобленерго», 3 - до мереж ТзОВ Нафтогаз тепло») було спожито 77 695 кВт електроенергії, з них: у грудні 2022 року 33 922 кВт; у січні 2023 року 43 773 кВт, що підтверджується актами про приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, які підписані між ТзОВ «Львівенергозбут» та операторами системи розподілу ТзОВ «Нафтогаз тепло» та ПрАТ «Львівобленерго».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2022 року № 912 «Про реорганізацію міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції» реорганізовано Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) шляхом його приєднання до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з перейменуванням у Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Листом № 1613-/78-23 від 20.01.2023 року Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції повідомило ТзОВ «Львівенергозбут» про проведену реорганізацію, просило внести зміни до діючих договорів.

Як стверджує позивач, з 01.01.2023 року електроустановки споживача залишалися підключеними до мережі та продовжували споживати електричну енергію. Відмови від договору з боку споживача чи будь-яких інших повідомлень, фактичних дій, які б свідчили про бажання змінити договірні умови тощо, не було.

Однак, порушуючи умови цього договору, відповідачем не здійснено повної оплати за спожиту електроенергію згідно отриманого рахунку за розрахунковий період грудень 2022 - січень 2023, внаслідок чого станом на день подання цього позову заборгованість відповідача перед позивачем за продану за спірний період електричну енергію становить 493 777,07 грн.

Відтак загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на день подання цього позову по цьому договору становить 493 777,07 грн, яка ним добровільно не сплачена, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду з матеріально правовою вимогою до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення заборгованості у розмірі 493 777,07 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, положеннями ч. 1 ст. 692, ч. 1 ст. 693 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Споживачі електричної енергії зобов`язані користуватися електричною енергією виключно на підставі договору та сплачувати обсяги електроенергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.ст. 1, 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 №575/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо поставки електричної енергії.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (оператор системи розподілу), до мереж якого приєднані електроустановки споживача.

На території Львівської області функції ОСР виконує ПрАТ «Львівобленерго» (постанова НКРЕКП від 23.11.2018 року № 1479), а на територіях Яворівського району та м. Новий розділ - ТОВ «Нафтогаз Тепло» (постанова НКРЕКП від 09.07.2020 року № 1269).

Обсяг спожитої відповідачем електроенергії за період заборгованості підтверджується Актами про приймання-передачі фактичних обсягів спожитої електричної енергії, які підписані між ТзОВ «Львівенергозбут» та операторами системи розподілу ТзОВ «Нафтогаз тепло» та ПрАТ «Львівобленерго».

Згідно вказаних актів відповідачем було спожито 77 695 кВт/год електроенергії, з них: у грудні 2022 року 33 922 кВт/год; у січні 2023 року 43 773 кВт/год.

Однак, в порушення умов договору відповідачем не здійснено оплату за спожиту електроенергію з грудня 2022 по січень 2023року, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 493 777,07 грн.

Щодо тверджень відповідача, що управління юстиції в межах укладеного договору виконало свої зобов`язання суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що зазначає що дія Договору №60105 була припинена відповідно до пункту 15.1 Договору 31 грудня 2022 року, Управління юстиції оплатило 15.12.2022 265 726,54 грн за постачання електроенергії згідно Договору, а відтак в межах укладеного договору виконало свої зобов`язання.

Відповідно до пункту 15.1 Договору №60105 цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення їх підписів печатками Сторін та діє до 31 грудня 2022 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків.

У відповідності до п. 7 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. та абзацу 5 пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Як встановлено судом, відповідач не заперечив факту споживання ним електроенергії у січні 2023 року, доказів відсутності її споживання у вказаний період суду не надав. Зокрема, не надав жодного доказу існування у вказаному періоді договірних відносин між ним та іншим електропостачальником.

Законодавство, яке регулює спірні правовідносини передбачає різні способи виникнення та оформлення договірних відносин між постачальником універсальної послуги та споживачем, який має право на цю послугу. Зокрема, згідно приписів статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пункту 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг може здійснюватись на умовах публічного договору приєднання укладеного, в тому числі й шляхом споживання електричної енергії.

Згідно ст.ст. 62, 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг, зобов`язаний постачати електричну енергію на умовах універсальних послуг, на виконання покладеного на нього спеціального обов`язку, та не має права відмовити споживачу універсальної послуги у її наданні

Відтак, та обставина, що споживач маючи передбачене законом право на одержання універсальної послуги, споживав електричну енергію, свідчить про те, що в спірному періоді між сторонами існували договірні відносини з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах публічного договору приєднання та про наявність у відповідача обов`язку щодо їхньої оплати.

Суд зазначає, що платіжне доручення №11428 від 15.12.2022 на суму 265 726,54 грн не підтверджує факт виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, оскільки призначенням платежу за даним дорученням є оплата за електропостачання за листопад 2022 року, а не в оспорюваний період (грудень 2022 січень 2023 року).

Оскільки доказів належної сплати за спожиту електроенергію відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «Львівенергозбут» про стягнення заборгованості в сумі 493 777,07 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 13.10.226, Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) перейменовано у Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Відповідно до ст. 129 ГПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 7 406,66 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, буд. 11, ) на користь Товариства з обмеженої відповідальністю «Львівенергозбут» (79016, м. Львів, вул. Шевченка, 1, ) 493 777,07 грн боргу за електричну енергію та 7 406,66 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.05.2023.

Суддя Березяк Н.Є.