ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.05.2023 Справа №905/188/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м. Дніпро, код 42086719,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія - БТ", м. Слов`янськ Донецької області, код 38874644,

про стягнення 122 918,27 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія - БТ" про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 3464 від 01.07.2019 за спожиту електроенергію за період лютий - березень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року у розмірі 119 965,44 грн, пені у розмірі 2 513,89 грн, 3% річних у розмірі 387,02 грн, інфляційних втрат у розмірі 51,92 грн та 2147,20 грн судового збору.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/188/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія - БТ" про стягнення 122 918,27 грн. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

27.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (поданий у встановлений судом строк, а саме зданий до поштового відділення 17.03.2023), в якому відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що починаючи з кінця лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та початком ведення бойових дій, в тому числі на території м. Слов`янськ Донецької області, працівники ТОВ "Синергія - БТ", які відповідають за облік спожитої електроенергії, яка необхідна для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирних будинків, мешканцям яких товариство надає послуги з управління, було евакуйовано. А тому не зрозуміло, яким чином позивач отримав дані про спожиті відповідачем обсяги електроенергії. Зазначає, що жодних показників спожитої електричної енергії на об`єктах з початку ведення бойових дій відповідач не надавав та будь-яких актів прийняття-передачі (спожитої) електроенергії не отримував та не підписував. Вважає, що заборгованість за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 3464 від 01.07.2019 за спожиту електроенергію за період лютий - березень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року у розмірі 119 965,44 грн не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами. Також зазначає, що територія міста Слов`янськ знаходиться під постійними ворожими обстрілами та здійснювати там будь-яку підприємницьку діяльність, в тому числі з обслуговування багатоквартирних будинків, ризиковано для життя та практично неможливо.

24.03.2023 у встановлений судом строк до суду через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, вважає їх необґрунтованими, хибними та такими, що не можуть братися судом до уваги при вирішенні даної справи, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до умов договору розрахунок за фактичним обсягом споживання має здійснюватися Споживачем у строк не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку. Рахунок за фактичне споживання формується Споживачем самостійно в сервісі "Особистий кабінет" не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається Постачальником Споживачу на підставі отриманих від Споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий Споживачем у відповідному енергоофісі Постачальника. У разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем. Однак, всупереч умовам Комерційної пропозиції, Відповідач не формував самостійно в сервісі "Особистий кабінет" рахунки за фактичне споживання електричної енергії за спірний розрахунковий період. Вказує, що оскільки електроустановки Відповідача приєднані до мереж Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", це свідчить про те, що таке товариство одночасно виконує функції оператора системи розподілу та адміністратора комерційного обліку для вказаного споживача. На даний час саме оператори системи розподілу забезпечують комерційний облік електроенергії, тобто визначають обсяги відпущеної електричної енергії за розрахунковий період для кожного споживача. А тому, на думку позивача, ним правомірно формувалися та видавалися рахунки на оплату фактично спожитої електричної енергії за спірний розрахунковий період у відповідності до даних комерційного обліку, які були надані оператором системи розподілу та адміністратором комерційного обліку, а саме АТ "ДТЕК Донецькі електромережі". Крім того, вказує, що відповідна інформація підтверджена у листі АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" № 67/2283-вих від 16.02.2022. Також зазначає, що Акти прийняття-передавання товарної продукції та рахунки на оплату спожитої електричної енергії у відповідності до п. 12 Комерційної пропозиції направлено на офіційну електронну адресу Споживача .

Того ж дня, через систему "Електронний суд" позивачем подано додаткові пояснення у справі, в яких позивач зазначає, що при складанні позовної заяви було допущено технічну помилку (описку) в періоді формування рахунків, у зв`язку з чим позивач просить суд правильним вважати та читати текст як: "На підставі отриманих даних про спожиті Відповідачем обсяги електроенергії Позивачем сформовано та видано рахунки за розрахункові періоди "лютий 2022", "березень 2022"., "листопад 2022", "грудень 2022", "січень 2023", на загальну суму 119 965,44 грн.

Враховуючи те, що сторони подали заяви по суті справи, то сторони є такими, що належним чином обізнані про наявність даного спору в суді та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд вважає, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 248 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України, а також тим, що відповідач зареєстрований у м. Маріуполі, яке є тимчасово окупованим.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. На даний час Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила РРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з п.3.1.7 Правил РРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 01.07.2019 між ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" (постачальник) та ТОВ "Синергія - БТ" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3464 (далі - договір), відповідно до умов якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до цього Договору.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Відповідно до пункту 5.2 договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначається в заяві-приєднанні (пункт 5.8 договору).

Пунктом 5.10 договору сторони погодили, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

За умовами пункту 5.11 договору у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (пункт 9.1. договору).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (пункт 13.1 договору).

Відповідач приєднався до умов договору на підставі поданої заяви-приєднання (додаток №1 до договору) на умовах комерційної пропозиції постачальника - Індивідуальна комерційна пропозиція "Універсальна", яка є додатком 2 до договору.

Відповідно до розділу 5 Комерційної пропозиції оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється не пізніше ніж на 10-й день розрахункового періоду - 100% від заявленого обсягу. Остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання здійснюється не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, не залежно від дати отримання рахунку від постачальника.

Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду в сервісі "Особистий кабінет".

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі "Особистий кабінет" не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

У розділі 6 Комерційної пропозиції визначено, що за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Відповідно до розділу 10 Комерційної пропозиції договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або перегляд умов.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим договором, але в будь-якому випадку договір діє до повної оплати заборгованості по договору, включаючи штрафні санкції.

З огляду на те, що доказів припинення дії договору сторонами не надано, суд дійшов висновку, що термін дії договору продовжувався кожен наступний період та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

На виконання вказаних умов договору позивачем здійснювалось постачання електричної енергії у період лютий - березень 2022 року, листопад - грудень 2022 року, січень 2023 року на загальну суму 119 965,44 грн, на підтвердження чого до позовної заяви додані акти про прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії):

- за лютий 2022 року від 28.02.2022 на суму 44 948,40 грн у кількості 26755кВтгод,

- за березень 2022 року від 31.03.2022 на суму 13 147,68 грн у кількості 7826кВтгод,

- за листопад 2022 року від 30.11.2022 на суму 6 489,84 грн у кількості 3863кВтгод,

- за грудень 2022 року від 31.12.2022 на суму 27 189,12 грн у кількості 16184кВтгод,

- за січень 2023 року від 31.01.2023 на суму 28 190,40 грн у кількості16780кВтгод.

Вказані акти підписані лише позивачем.

Також позивачем додано до матеріалів справи сформовані рахунки за спожиту електричну енергію: за лютий 2022 року від 04.03.2022 на суму 44 948,40 грн, за березень 2022 року від 05.04.2022 на суму 13 147,68 грн, за листопад 2022 року від 03.12.2022 на суму 6 489,84 грн, за грудень 2022 року від 04.01.2023 на суму 27 189,12 грн, за січень 2023 року від 31.01.2023 на суму 28 190,40 грн.

Пунктом 12 Комерційної пропозиції сторони, зокрема, погодили, що постачальник може повідомляти споживача про суми до сплати по рахунках, виставлених згідно з умовами договору, надавати рахунки на оплату та іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин сторін, шляхом направлення відповідної інформації засобами електронного зв`язку на електронну адресу, вказану у заяві-приєднання до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані Акти та рахунки були направлені споживачу на його електронну адресу , відомості щодо якої внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: акт та рахунок за лютий та березень 2022 року направлений 05.01.2023, акт та рахунок за листопад 2022 року - 05.12.2022, акт та рахунок за грудень 2022 року - 09.01.2023, акт та рахунок за січень 2023 року - 06.02.2023. На підтвердження направлення цих документів відповідачу позивачем надано роздруківки з електронної пошти представника позивача, що спростовує доводи відповідача про неотримання ним актів приймання-передачі електроенергії.

Відповідач в порушення умов договору та Комерційної пропозиції до нього своїх зобов`язань по оплаті фактично отриманої та спожитої за заявлений період електричної енергії не виконав, внаслідок чого станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3464 від 01.07.2019 склала 119 965,44 грн.

Несплата відповідачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 119 965,44 грн. та нарахованих на неї сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

У відповідності до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Підпунктами 4.3, 4.12 п.4 Правил РРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Пунктами 3.1.6, 3.1.9 глави 3.1 розділу ІІІ ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; 5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; 6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі. За наявності боргу в розмірі більшому ніж вартість електричної енергії, спожитої протягом двох попередніх місяців, електропостачальник (крім постачальника універсальних послуг та постачальника "останньої надії") має право розірвати договір про постачання електричної енергії згідно з його умовами, якщо інше не передбачено умовами договору (комерційною пропозицією). Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не gular

Відповідно до п.п.2.1.1, 2.1.5, 2.3.1, 2.5.3 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс) комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (далі - АКО) та здійснюється постачальником послуг комерційного обліку (далі - ППКО) відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку. Учасники ринку мають право вільного вибору ППКО. Послуги комерційного обліку надаються на договірних засадах. ППКО зобов`язані: 1) зареєструватися в АКО як ППКО із зазначенням функціональної ролі та доменів обліку; 2) за наявності АС ППКО зареєструвати її в АКО та укласти (у ролі ОДКО та АТКО) з АКО договір про інформаційну взаємодію на ринку електричної енергії; 3) укладати договори про надання послуг комерційного обліку та про інформаційну взаємодію в передбачених цим Кодексом випадках та в межах своєї відповідальності; 4) контролювати та підтримувати технічний стан ЗКО в ТКО відповідно до договорів, укладених з учасниками ринку; 5) після запровадження Датахабу формувати та передавати АКО та іншим ППКО електронні документи з даними щодо переліку та параметрів ТКО, для яких вони надають послуги комерційного обліку. До дати запровадження Датахабу відповідні дані передаються оператору системи та за запитом АКО; 6) формувати та передавати АКО, а також іншим учасникам ринку та ППКО електронні документи з даними комерційного обліку згідно з цим Кодексом, Правилами ринку та Правилами роздрібного ринку; 7) забезпечити можливість для АКО або його уповноважених представників виконувати перевірки їх діяльності; 8) дотримуватись вимог цього Кодексу та інших нормативно-правових актів і нормативних документів, що регламентують функціонування ринку електричної енергії; 9) ППКО, які зареєстровані в АКО за спрощеною процедурою, на виконання функціональної ролі ОЗД мають укласти договір інформаційної взаємодії з ППКО або оператором системи, що виконує функціональну роль ОДКО у відповідній області обліку; 10) надавати АКО інформацію та пояснення, а також за дорученням АКО здійснювати заходи щодо вирішення суперечок з питань комерційного обліку електричної енергії; 11) забезпечити надання послуг комерційного обліку електричної енергії замовникам у терміни, передбачені цим Кодексом або договором; 12) отримувати оплату виключно за фактично виконані роботи та надані послуги комерційного обліку відповідно до укладеного договору.

Пунктами 8.6.1, 8.6.7, 8.6.8 глави 8.6 розділу VIII та п.9.14.1 глави 9.14 розділу IX Кодексу передбачено, що зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору. Зчитування показів (збір даних) з лічильників у не побутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку. Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

Розділом 3 комерційної пропозиції до договору визначено, зокрема, що ТОВ "ДТЕК Донецькі електромережі" є оператором системи розподілу (передачі) в межах Донецької області та електричних мереж операторів системи розподілу та передачі.

Листом від 16.02.2023 № 67/2283-вих АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на запит позивача від 10.02.2023 № 24/741 щодо підтвердження обсягів спожитої електроенергії стосовно споживача, зокрема, ТОВ "Синергія - БТ" (), повідомило, що фактичний обсяг розподіленої електричної енергії згідно договору за послуги з розподілу електричної енергії № 3464 від 22.08.2019 складає: за лютий 2022 року - 26755 кВт*год, березень 2022 року - 7826 кВт*год, листопад 2022 року - 3863 кВт*год, грудень 2022 року - 16184 кВт*год, січень 2023 року - 16780 кВт*год. Лист підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій Шашацькою К.Г. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 27.02.2023.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем електроенергії в лютому 2022 року в обсязі 26755 кВт*год, в березні 2022 року в обсязі 7826 кВт*год, в листопаді 2022 року в обсязі 3863 кВт*год, в грудні 2022 року в обсязі 16184 кВт*год та в січні 2023 року в обсязі 16780 кВт*год підтверджено матеріалами справи. А тому заперечення відповідача про недоведеність позивачем даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії не приймаються судом, оскільки спростовуються вищезазначеними доказами.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до розділу 5 Комерційної пропозиції оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється не пізніше ніж на 10-й день розрахункового періоду - 100% від заявленого обсягу. Остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання здійснюється не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду, не залежно від дати отримання рахунку від постачальника.

Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду в сервісі "Особистий кабінет".

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі "Особистий кабінет" не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Як вже зазначено судом, у зв`язку з тим, що відповідачем не надавались відомості щодо обсягів спожитої електричної енергії за спірні періоди, позивач отримав такі відомості від оператора системи розподілу (передачі) в межах Донецької області та електричних мереж операторів системи розподілу та передачі, сформував відповідн акти та рахунки, які направив на електронну адресу відповідача, що відповідає умовам укладеного Договору, а саме: за лютий та березень 2022 року рахунок направлений 05.01.2023, за листопад 2022 року - 05.12.2022, за грудень 2022 року - 09.01.2023, за січень 2023 року - 06.02.2023.

Виходячи з умов договору, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію повинен був здійснений протягом 5 днів з дня отримання рахунку, а саме : за лютий та березень 2022 року - не пізніше 12.01.2023, за листопад 2022 року - 12.12.2022, за грудень 2022 року - 16.01.2023, за січень 2023 року - 13.02.2023.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів оскарження вказаних у рахунках позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Факт отримання відповідачем на електронну адресу вищезгаданих актів приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунків за спожиту електроенергію також не заперечується відповідачем. Даних про інші обсяги спожитої електричної енергії відповідачем також не надано.

Посилання відповідача про те, що територія міста Слов`янськ знаходиться під постійними ворожими обстрілами та здійснювати там будь-яку підприємницьку діяльність, в тому числі з обслуговування багатоквартирних будинків, є ризиковано для життя та практично неможливо, не приймається судом до уваги, оскільки викладені обставини не спростовують факт споживання електричної енергії в спірний період у вищевказаних обсягах.

Відповідачем не надано обґрунтованих заперечень та належних та допустимих доказів, які б спростовували факт споживання електроенергії за спірні періоди в обсягах, які визначені позивачем.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію у лютому-березні, листопаді-грудні 2022 року та січні 2023 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 119 965,44 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 387,02 грн та інфляційні втрати в розмірі 51,92 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що ним здійснено нарахування 3% річних у розмірі 169,94 грн за період прострочення з 13.01.2023 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 44 948,40 грн, у розмірі 49,71грн за період з 13.01.2023 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 13 147,68грн, у розмірі 41,07грн за період з 13.12.2022 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 6 489,84грн, у розмірі 93,86грн за період з 17.01.2023 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 27 189,12грн, у розмірі 32,44грн за період з 14.02.2023 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 28 190,40 грн. Також здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 51,92 грн за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на суму заборгованості у розмірі 6 489,84 грн.

Перевіривши надані розрахунки 3% річних у розмірі 387,02 грн та інфляційних втрат в розмірі 51,92 грн, суд встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 513,89 грн.

За умовами пункту 5.11 договору, у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

У розділі 6 Комерційної пропозиції визначено, що за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання.

З наданих позивачем розрахунків пені вбачається, що ним нарахована пеня в розмірі 408,95 грн за період прострочення з 13.01.2023 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 6 489,84 грн, в розмірі 1 564,30 грн за період з 17.01.2023 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 27 189,12грн та у розмірі 540,64 грн за період з 14.02.2023 по 27.02.2023 на суму заборгованості в розмірі 28 190,40грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом положень частин четвертої і шостої статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Суд зазначає, що згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19.

Перевіривши наданий розрахунок пені суд встановив, що таке нарахування відповідає вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в частині стягнення 2 513,89грн пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 147,20 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що для вручення сторонам рішення по справі будуть використані альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даного рішення на електронні адреси позивача та відповідача, відповідачу також направити копію рішення поштою. Оскільки позивач зареєстрований в системі "Електронний суд", вручення даного рішення позивачу також буде здійснене через систему "Електронний суд".

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія - БТ" (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Поштова, будинок 25, код 38874644) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вулиця Моссаковського Володимира, будинок 7, код 42086719) заборгованість за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3464 від 01.07.2019 за спожиту електроенергію за період лютий-березень 2022 року, листопад-грудень 2022 року та січень 2023 року в сумі 119 965,44 грн, 3% річних у сумі 387,02 грн, інфляційні втрати в сумі 51,92 грн, пеню в сумі 2 513,89 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2023.

Суддя Т. О. Лобода