РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/433/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В.,розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Фізична особа - підприємець Козій Павло Іванович,

ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Іст Агро Сервіс,

, вул. Зарічна, 3А, смт. Варва, Чернігівська область, 17600

Предмет спору: про стягнення 561 411,30 грн

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Козій Павло Іванович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Іст Агро Сервіс про стягнення 561 433,30 грн заборгованості, з яких 481 520, грн основного боргу, 65 302,03 грн пені, 3918,12 грн 3 % річних та 10 671,15 грн інфляційних втрат.

Процесуальні дії у справі.

Позивачем також у позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяви із обґрунтуванням своїх заперечень щодо такого розгляду. Також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачам відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення копію ухвали суду від 28.03.2023 відповідач отримав 11.04.2023, а отже останнім днем строку для подання відповідачем заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження є 17.04.2023, для подання відзиву 26.04.2023.

Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов у встановлені судом строки від відповідача не надходило.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по договору № суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 від 01.11.2022 в частині своєчасної оплати орендної плати, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 481 520,00 грн, на яку позивачем нараховано та заявлено до стягнення 65 302,03 грн пені, 3918,12 грн - 3 % річних та 10 671,15 грн інфляційних втрат.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

01.11.2022 між Фізичною особою підприємцем Козієм Павлом Івановичем (далі Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Агро Сервіс» (далі Суборендар) укладено договір суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 (далі Договір) (а.с. 7-10).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендар зобов`язується передати за плату суборендареві у строкове користування, а суборендар зобов`язується прийняти у строкове користування сільськогосподарську техніку та самохідні машини чи механізми (далі Техніка) з екіпажем та зобов`язується сплачувати орендареві орендну плату.

Кількість, ознаки, технічні характеристики техніки тощо, в розрізі кожної одиниці відображаються в Додатках до цього Договору (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору строк суборенди: техніка вважається переданою в суборенду з дати прибуття техніки разом з екіпажем до суборендаря та початку її використання в діяльності суборендаря і до 31 грудня 2022 року, якщо сторони додатково не домовляться про скорочення цього строку. За згодою сторін також можуть бути підписані акти приймання-передачі техніки та її повернення.

Відповідно до п. 3.2 Договору орендар зобов`язаний передати техніку в суборенду в термін по 03 листопада 2022 року включно або в інший термін, додатково погоджений сторонами у додатковій угоді до Договору. Передачі техніки здійснюється на умовах DDP (Інкотермс 2010) місцезнаходження суборендаря або інше місце в межах України, додатково вказане суборендарем.

Орендна плата за Договором становить загальну вартість наданих послуг з суборенди техніки з екіпажем, сплачених суборендарем орендареві протягом дії договору на підставі актів приймання-передачі наданих послуг. Акти приймання-передачі наданих послуг під час надання послуг орендованою технікою підписуються сторонами кожного понеділка та середи (п. 4.1 Договору).

Згідно п. 4.2 Договору орендна плата з урахуванням індексації встановлюється в розмірі 1300,00 грн без ПДВ за 1 га проведеного збирання соняшника за допомогою всієї техніки.

Відповідно до п. 4.3 Договору виплата орендної плати проводиться протягом 14 банківських днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг згідно даних системи GPS-моніторингу.

Пунктом 7.2 Договору сторони передбачили, що за прострочення виконання обов`язку з оплати наданих послуг суборендар сплачує на користь орендаря пеню у розмірі 0,5 % від вартості несвоєчасно оплачених послуг, за кожен день прострочення виконання обов`язку.

Згідно п. 10.1 Договору договір набирає сили з моменту підписання та закріплення печатками сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, а якщо на цю дату залишиться невиконаним повністю діє до моменту його повного виконання.

Між сторонами підписано та скріплено печатками Додаток № 1 до Договору (а.с. 11), згідно якого орендар передає за плату суборендареві наступну техніку: Claas Lexion 480, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1 шт.; Claas Lexion 580, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1 шт., для управління та обслуговування якої також надано працівників.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу вказану вище техніку в платне користування, про що сторонами 01.11.2022 підписано акт приймання передачі до Договору (а.с. 12).

Акт приймання- передачі (повернення) до Договору підписано сторонами 17.11.2022, згідно якого суборендар повернув з суборенди орендарю перелічену вище техніку (а.с. 13).

17.11.2022 між сторонами підписано та скріплено печатками акт надання послуг № 11, згідно якого вартість суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем за 370,4 га склала 481 520,00 грн (а.с. 14).

Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 13 від 17.11.2022 на суму 481 520,00 грн (а.с. 16).

Відповідач в обумовлений строк оплату орендної плати не здійснив.

Між сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період липень 2022 року-грудень 2022 року, в якому зазначено, що заборгованість відповідача станом на 31.12.2022 становить 481 520,00 грн (а.с. 15).

Позивачем 10.02.2023 було направлено відповідачу претензію від 09.02.2023 про погашення заборгованості, в якій просив здійснити оплату боргу в сумі 481 520,00 грн, 151678,80 грн пені, 2454,00 грн - 3 % річних та 3370,64 грн індексу інфляції до 01.03.2023. Повідомив, що в разі несплати буде подано позовну заяву про стягнення заборгованості до суду (а.с. 17-18).

Позивачем здійснено відстеження поштового відправлення на сайті «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором 117 (претензія, направлена відповідачу), де станом на 23.02.2023 зазначено «відправлення вручено: за довіреністю» (а.с. 20-21).

Також позивачем 21.02.2023 вдруге направлено відповідачу претензію від 20.02.2023, в якій просив відповідача суму заборгованості, пеню, індекс інфляції та 3 % річних до 15.03.2023. Повідомив, що в разі несплати буде подано позовну заяву про стягнення заборгованості до суду (а.с. 22-23).

Позивачем здійснено відстеження поштового відправлення на сайті «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором 442 (претензія, направлена відповідачу), де станом на 03.03.2023 зазначено «відправлення вручено: особисто» (а.с. 25-26).

Звертаючись до суду, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати орендної плати по Договору, в зв`язку з чим позивач просить стягнути 481 520,00 грн боргу, 65 302,03 грн пені, 3918,12 грн 3 % річних та 10 671,15 інфляційних втрат.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ст. 759 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 798 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо заявленої до стягнення суми основної заборгованості.

Як встановив суд, позивач на виконання умов Договору передав відповідачу в оренду техніку у кількості 2 штук з екіпажем.

Згідно п. 4.2 Договору орендна плата з урахуванням індексації встановлюється в розмірі 1300,00 грн без ПДВ за 1 га проведеного збирання соняшника за допомогою всієї техніки.

Між сторонами 17.11.2022 підписано акт надання послуг № 11, згідно якого вартість суборенди сільськогосподарської техніки техніки за 370,4 га склала 481 520,00 грн.

Пунктом 4.3 Договору сторони визначили, що виплата орендної плати проводиться протягом 14 банківських днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг згідно даних системи GPS-моніторингу, тобто відповідач повинен був сплати орендну плату до 07.12.2022.

Отже, прострочення відповідачем зобов`язань по оплаті орендної плати починається з 08.12.2022.

Відповідач не здійснив оплату оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем в обумовлений Договором строк.

Крім того, як вбачається з акту звірки, підписаного та скріпленого печатками сторін, за період липень 2022 року-грудень 2022 року заборгованість відповідача станом на 31.12.2022 становить 481 520,00 грн.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/1389/18.

Таким чином, суд дійшов висновку, що акт звірки взаємних розрахунків, підписаний та скріплений печаткою боржника, є доказом, що свідчить про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу з оплати орендної плати у розмірі 481 520,00 грн.

Заборгованість відповідача з оплати орендної плати сільськогосподарської техніки з екіпажем становить 481 520,00 грн.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 762 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив позивачу орендну плату по Договору в обумовлений строк, господарський суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості у розмірі 481 520,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення пені.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати орендної плати по Договору, позивач нарахував та заявив до стягнення 65 302,03 грн пені за період з 08.12.2022 по 16.03.2023.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Зі ст. 230 Господарського кодексу України випливає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, обумовлений в договорі розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, а саме розміру подвійної облікової ставки Національного банку України.

У п. 7.2 Договору сторони передбачили, що за прострочення виконання обов`язку з оплати наданих послуг суборендар сплачує на користь орендаря пеню у розмірі 0,5 % від вартості несвоєчасно оплачених послуг, за кожен день прострочення виконання обов`язку.

Разом з тим, позивач здійснив її нарахування відповідно до положень Закону, тобто у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку пені, дійшов висновку про її правомірне нарахування.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Позивач також просить стягнути з відповідача 3918,12 грн 3 % річних за період з 08.12.2022 по 16.03.2022 та інфляційні втрати в сумі 10 671,15 грн за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем, дійшов висновку про їх правомірне нарахування.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази на підтвердження викладених ним обставин є більш вірогідними, ніж докази, надані позивачем.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 15 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як докази витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн позивач надав копії: договору про надання правничої (правової) допомоги № 06/02/2023-1 від 06.02.2023 з додатком, укладений з адвокатом Аксьоновим Сергієм Олександровичем (далі - Договір від 06.02.2023), акта №1 приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2023, рахунку № 5 від 17.04.2023 на суму 15000 грн, довідки "Рух коштів по рахунку фізичної особи - підприємця" від 22.05.2023, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5409 від 03.06.2022 на ім"я адвоката Аксьонова С.О., ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1187184.

Відповідно до п. 2.2.Договору від 06.02.2023 адвокат взяв на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги,зокрема: написання та подання позовної заяви щодо стягнення заборгованості за договором суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 від 01 листопада 2022, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Козій П.І. і Товариством з обмеженою відповідальністю "ІСТ АГРО СЕРВІС" в розмірі 481520,00 грн з нарахуванням всіх штрафних санкцій (пені, інфляційних втрат, 3% річних), а також вчинення будь-яких дій, пов"язаних зі стягненням заборгованості (написання відповіді на відзив, письмових пояснень, у разі необхідності, участь у судових засіданнях, тощо).

Відповідно до п. 4.1. Договору від 06.02.2023 розмір винагороди та строк оплати визначається в актах наданих послуг. Орієнтовний розмір винагороди становить 15000 грн.

17.04.2023 між позивачем та адвокатом підписано акт № 1 приймання - передачі наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 06/02/2023-1 від 06.02.2023, відповідно до якого Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги за Договором, відповідно до таблиці:

зміст наданої правничої допомоги (найменування послуги, основні характеристики), кількість витрачених годин, вартість. грн/год., всього, відповідно:

- інтерв"ювання Клієнта, збір та правовий аналіз інформації, що стосується суті виниклого господарського спору між ФОП Козій П.І. та ТОВ "ІСТ АГРО СЕРВІС", збір наявної у Клієнта первинно-бухгалтерської документації щодо господарських правовідносин між ФОП Козій П.І. та ТОВ "ІСТ АГРО СЕРВІС" за договором суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 від 01.11.2022, надання правової інформації, консультації і роз"яснень з правових питань Клієнту про можливі судові та позасудові способи врегулювання спору між ФОП Козій П.І. та ТОВ "ІСТ АГРО СЕРВІС" за договором суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 від 01.11.2022; 1 год.; 1500,00 грн;1500 грн;

- вивчення та правовий аналіз первинної бухгалтерської документації Клієнта щодо господарських правовідносин між ФОП Козій П.І. та ТОВ "ІСТ АГРО СЕРВІС" за договором суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 від 01.11.2022, збір додаткової, необхідної для надання належної правової допомоги, інформації та документації щодо господарських правовідносин між ФОП Козій П.І. та ТОВ "ІСТ АГРО СЕРВІС" за договором суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 від 01.11.2022, підсумкове узагальнення та узгодження з Клієнтом фактичних обставин виниклого у Клієнта із його контрагентом ТОВ "ІСТ АГРО СЕРВІС" господарського спору за договором суборенди техніки з екіпажем № 01-11/22-01 від 01.11.2022; 1 год.; 1500 грн; 1500 грн;

- підготовка та складання від імені Клієнта позову ФОП Козій П.І. до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ АГРО СЕРВІС" про стягнення боргу, збільшеного на три проценти річних та передбаченої Договором пені та інфляційних втрат. Підготовка та оформлення письмових доказів, зо додаються до позовної заяви в господарському процесі, організація процедури сплати Клієнтом судового збору, оформлення копій доданих письмових матеріалів, направлення від імені та в інтересах Клієнта процесуальних документів (позовної заяви з додатками) відповідачу ТОВ "ІСТ АГРО СЕРВІС" та до належного господарського суду; 6 год.; 2000 грн; 12000 грн.

Всього 15000 грн.

Загальна вартість послуг без ПДВ 15000 грн.

Акт підписано Клієнтом та Адвокатом без заперечень та зауважень.

Позивачем вказані послуги оплачені 15.05.2023, що підтверджується довідкою "Рух коштів порахунку фізичної особи - підприємця від 22.05.2023".

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що адвокатом фактично надані послуги позивачу, які обумовлені договором від 06.02.2023.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що ціну (вартість) правничої допомоги у Договорі від 06.02.2023 визначено у фіксованому розмірі (незалежно від кількості часу (годин), який адвокат витратить на надання правничої допомоги, від об`єму наданих послуг та органів, де буде здійснюватися представництво інтересів позивача у цьому спорі, у т.ч. у судах усіх інстанцій).

Таким чином, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 15 000,00 грн.

Заяви про неспівмірність або клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки позов задоволено повнітю, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, становить 15000 грн.

Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Іст Агро Сервіс (, вул. Зарічна, 3А, смт. Варва, Чернігівська область, 17600) на користь Фізичної особи - підприємця Козія Павла Івановича (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 481 520,00 грн заборгованості, 65 302,03 грн пені, 3918,12 грн 3 % річних, 10 671,15 грн інфляційних втрат, 8421,18 грн витрат зі сплати судового збору, 15000 грн судових витрат на професійну правову допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун