УХВАЛА

25 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 926/2987-б/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В. Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи ОСОБА_1 за вх. № 3319/2023

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2023

у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуюча), Зварич О.В., Малех І.Б.

та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.11.2022

у складі судді Бутирського А.А.

у справі № 926/2987-б/20

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність,-

В С Т А Н О В И В:

05.01.2021 ухвалою Господарського суду Чернівецької області, зокрема, відкрито провадження у справі № 926/2987-б/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Чорненького Сергія Вікторовича.

26.07.2022 кредитором - АТ "Державний ощадний банк України" подано клопотання про закриття провадження у справі з огляду на те, що ОСОБА_2 відображено недостовірні дані у Деклараціях про майновий стан за 2018-2019 роки, а саме: вказано наявність єдиного нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та не зазначено, що за чоловіком заявниці ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.05.2018 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Також кредитор у клопотанні про закриття провадження у справі вказує на відсутність реального, обґрунтованого та ефективного проекту плану реструктуризації.

16.11.2022 ухвалою Господарського суду Чернівецької області у справі № 926/2987-б/20 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_2 та повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Чорненького Сергія Вікторовича; скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів; провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 - закрито.

30.03.2023 постановою Західного апеляційного господарського суду у справі №926/2987-б/20 ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.11.2022 залишено без змін.

10.05.2023 фізичною особою ОСОБА_1 надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 і ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.11.2022 про закриття провадження у справі № 926/2987-б/20 та поновити провадження у справі.

16.05.2023 зазначену касаційну передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Васьковського О. В., Погребняка В. Я.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 290 ГПК України визначені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абзац 5 частини другої статті 287 ГПК України).

Абзацем 4 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, порушення яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустився суд при прийнятті оскаржуваного судового рішення, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цього рішення.

Процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок визначити у касаційній скарзі конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, а тому право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які визначені наведеними вище положеннями статті 287 ГПК України.

При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги. Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

За змістом статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

Всупереч наведеному фізичною особою ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначено порушення яких саме норм матеріального та/або норм процесуального права припустилися суди першої та апеляційної інстанцій та в чому конкретно полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Предметом даного судового розгляду є клопотання кредитора - АТ "Державний ощадний банк України" про закриття провадження у справі № 926/2987-б/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , справляння судового збору за подання якого Законом України "Про судовий збір" не передбачено.

У такому випадку Суд звертається до висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.07.2020 у справі № 911/4241/15, відповідно до якого положення норми підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", якою передбачено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 2 684 грн.

Отже, звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2023, яка прийнята за результатом перегляду ухвали Господарського суду Чернівецької області від 16.11.2022 про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Водночас, у порушення зазначених вимог, скаржником до касаційної скарги не додано ні документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, ні документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга фізичної особи ОСОБА_1 оформлена також з порушенням вимог, встановлених пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга фізичної особою ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.11.2022 у справі №926/2987-б/20 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: 1) чітко зазначити порушення яких саме норм матеріального та/або норм процесуального права припустилися суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржених судових рішень у справі №926/2987-б/20 та в чому конкретно полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; 2) надати документ про сплату (зарахування) судового збору у розмірі 2 684 грн.

При цьому Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 16.11.2022 у справі №926/2987-б/20 залишити без руху.

2. Надати фізичній особі ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Роз`яснити фізичній особі ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

4. Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Пєсков