ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.05.2023 Справа № 906/145/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи підприємця Власюк Євгена Владиславовича, м. Львів

про: стягнення 477 914,50 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Деркач О.Р.;

від відповідача: не з`явився;

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до фізичної особи підприємця Власюк Євгена Владиславовича про стягнення 477 914,50 грн.

26.01.2023 Господарський суд Житомирської області ухвалив матеріали позовної заяви за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Фізичної особи підприємця Власюк Євгена Владиславовича про стягнення 477 914,50 грн передати за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

14.02.2023 до Господарського суду Львівської області надійшли матеріали позовної заяви № 906/145/23 та за результатом автоматизованого розподілу справи між суддями були передані для розгляду судді Запотічняк О.Д.

Ухвалою від 06.03.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження у справі та призначив підготовче засідання на 04.04.2023

Суд звертає увагу, що 13.04.2023 на адресу суду повернувся поштовий конверт від ФОП Власюк В.Є. з ухвалою Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі, із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання. З аналогічними причинами повернення поштового відправлення, 09.05.2023 на адресу суду повернувся виклик Господарського суду Львівської області від 04.04.2023.

Положеннями ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, суд констатує, що ФОП Власюк Є.В. є належним чином повідомлений про розгляд справи у суді та мав можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду. Так, зокрема ухвалою від 18.04.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 23.05.2023.

19.04.2023 судом зареєстровано заяву представника відповідача про подовження строку на надання клопотання про витребування та надання відзиву за позовом (Вх. № 9593/23).

В судове засідання 23.05.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, причин не явки не вказав. Відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача заперечила щодо клопотання про продовження строку на подання клопотань та витребування документів.

Щодо продовження строку для подання відзиву, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою від 06.03.2023 відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання ухвали на подання відзиву. Однак, відповідач не подав відзив на позов в зазначений термін.

Стаття 119 Господарського процесуального кодексу України регулює питання поновлення та продовження процесуальних строків. Так, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 вказаної статті).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.12.2018р. по справі № 904/5995/16 дійшла висновку, що у тих випадках, коли процесуальним законом суду надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк. Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 119 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, про відсутність підстав продовжувати строк понад встановлений ГПК України строк.

Суд зазначає, що судом встановлено ФОП Власюк Є.В. 15-ти денний строк для подання відзиву, який є максимальним строком, передбаченим ч. 8 ст. 165 ГПК України, відтак господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для продовження відповідачу процесуального строку, що має наслідком необхідність відмови у задоволенні поданого ФОП Власюк Є.В. клопотання.

Щодо клопотання про витребування відомостей у АТ КБ «Приватбанк» суд зазначає наступне.

Згідно п. 8, ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Суд звертає увагу Відповідача, що ухвалою суду від 18.04.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Порядок витребування господарським судом доказів, а зокрема вимоги до клопотання учасника справи про витребування доказів, врегульовано статтею 81 ГПК України. Так, відповідно до положень ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Подане клопотання мотивоване тим, що додаткова інформація щодо руху кредитних коштів за кредитним договором необхідна для формування правової позиції за позовом. Отримати вказану інформацію на запит адвоката не є можливим оскільки, банк ігнорує адвокатські запити. Надати вказане клопотання у строк, визначений ГПК відповідач не мав можливості оскільки не отримував копії позову з доданими документами.

Суд звертає увагу представника відповідача, що позовну заяву з додатками Позивачем надіслано на адресу: 79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 20, що вказана в ЄДР.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 477 914,50 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідач, вимог встановлених ч. 2 ст. 81 ГПК України не виконав, не вказавши обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; не надавши суду докази вчинення ним заходів, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, та не зазначив причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Адвокатські запити, долучені представником відповідача до клопотання не містять доказів направлення у АТ КБ «Приватбанк».

За наведених обставин клопотання відповідача - про витребування у позивача відомостей не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 77, 81, 118, 119, 232, 234 ГПК України, суд

У х в а л и в :

Відмовити в задоволення клопотання Вх. № 9593/23 від 19.04.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Запотічняк О.Д.