ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 травня 2023 року м. Черкаси справа № 925/459/23

Вх.суду № 5538/23 від 03.04.2023

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Садоновою А.Р.,

за участю у судовому засіданні: Батюка О.О. (від боржника, адвокат, за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 27.03.2023

боржника, ОСОБА_1 ,

про неплатоспроможність фізичної особи

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 подано заяву від 27.03.2023 з вимогами: прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); ввести процедуру реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 ; ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 ; призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Біленко Романа Івановича (свідоцтво від 07.03.2013 №461).

2.Ухвалами суду: від 10.04.2023 заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання; від 25.04.2023 розгляд справи було відкладено.

3. Ухвалою суду від 10.04.2023 та від 25.04.2023 було зобов`язано ОСОБА_1 :

надати у справу: належним чином посвідчені копії первинних бухгалтерських документів про отримання кредиту, які перелічити по одному у супровідному листі із зазначенням дати кожного документа та суми; належним чином посвідчену копію запиту до ТОВ "Українське бюро кредитних історій" на отримання витягу, який є додатком 7 на аркушах 18-29 до заяви; докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, вказати у заяві реквізити останнього документа про сплату коштів;

скласти і подати суду: повний обґрунтований математичний розрахунок кожної складової (доданку) перед кожним конкретним банком чи фінансовою установою (із 7-ми вказаних у додатку 8 на аркушах 30-31 до заяви), із яких складається загальна сума боргу у розмірі 1 581 815,65 грн. та із яких складається прострочена сума боргу у розмірі 833 595,40 грн., який повинен містити: а) зазначення формул розрахунку; б) арифметичних дій щодо кожної суми; в) пояснення використаних у розрахунках цифр з посиланням на відповідні докази (квитанції, платіжні доручення чи виписки банку або інші первинні бухгалтерські документи про отримання коштів /кредиту, позики/ та про їх повернення), які підтверджують вказані у розрахунку суми (ч.3 ст.162 ГПК України); г) вказати окремо суму основного боргу та окремо суми штрафних санкцій; (ч.3 ст.162 ГПК України);

викласти список кредиторів і боржників (додаток 8 на аркушах 30-31 до заяви) у новій редакції у якому додатково зазначити щодо кожного кредитора (боржника): його повне ім`я або найменування; ідентифікаційний код юридичної особи; інформацію про те, яка в зазначеній сумі грошових вимог сума є заборгованістю за основним зобов`язанням, а яка окремо є сумою неустойки (штрафу, пені); підстави виникнення зобов`язань (а саме конкретних документів про передачу грошей) (п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ).

надати суду в оригіналі докази, зазначені в пунктах 7 (витяг з Кредитної історії), 9-19 (договори) Опису документів, що додаються до заяви ОСОБА_1 , а також первинних бухгалтерських документів про отримання кредиту (які витребовуються цією ухвалою) у наступний спосіб: або пред`явити при особистій явці у судове засідання, або надіслати за окремим супровідним листом до суду (які буде повернено після розгляду справи ч.6 ст.91, ч.2 ст.96, ст.92 ГПК України);

4. Від боржника до суду надійшли заяви від 19.04.2023 (вх.суду №6644/23 від 21.04.2023) та від 09.05.2023 (вх.суду №7719/23 від 10.05.2023).

До заяви про уточнення вимог додані роздруковані аркуші з інформацією та з копіями документів, зміст яких дає підстави для висновку про відсутність серед них усіх витребуваних ухвалою суду від 10.04.2023 документів і відомостей. Крім того, до суду не надано оригіналів документів, як про це зазначено в ухвалі суду від 10.04.2023.

Отже, боржник вимоги ухвали суду від 10.04.2023 не виконав.

5. Ухвалою суду від 10.04.2023 було зобов`язано банки та фінансово-кредитні установи (ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет", АТ "Юнекс Банк", АТ "Ідея Банк", АТ "Таскомбанк", ТОВ "ФК "Кредит-капітал", АТ "Банк Форвард", ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Фагор") надати суду відомості про те, чи наявні відкриті рахунки / електронні гаманці (у тому числі депозитні рахунки) у ОСОБА_1 (п.10 резолютивної частини ухвали).

6. Витребувані судом відомості надійшли від:

ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" заява без дати і номера, вх.суду №6804/23 від 25.04.2023, згідно з якою 16.11.2021 між ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" та ОСОБА_1 був укладений договір №6222800 про надання коштів у позику (у тому числі і на умовах фінансового кредиту); що відповідно до п.1.1. вказаного договору ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" надало ОСОБА_1 грошові кошти у кредит у сумі 142 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності; що у додатку 32 до цього договору позичальником були зазначені рахунки, відкриті в АТ КБ "ПриватБанк" та АТ "ОТП банк"; що ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" невідомо про стан вищевказаних рахунків, а також про наявність будь-яких інших рахунків, які належать ОСОБА_1 ;

АТ "Таскомбанк" заява від 20.04.2023 №9160/47.7, вх.суду №6927/23 від 26.04.2023, про те, що станом на 17.04.2023 у ОСОБА_1 в АТ "Таскомбанк" відсутні відкриті поточні, вкладні (депозитні) рахунки;

АТ "Ідея Банк" заява від 28.04.2023 (вх.суду №7505/23 від 05.05.2023, згідно з якою ОСОБА_1 має чотири відкритих рахунки, залишок коштів на яких складає 0,00 грн.

АТ "Банк Форвард" заява від 04.05.2023 №14-02-1119 (вх.суду №7900/23 від 12.05.2023), згідно з якою якої станом на 10.04.2023 ОСОБА_1 має заборгованість перед банком у загальній сумі 244 111,53 грн.

Решта фінансових установ витребуваних судом відомостей до суду не надіслали, про причини неможливості їх подання або неможливості їх подання у встановлений строк суд не повідомили.

7. В ухвалах суду від 10.04.2023 та від 25.04.2023 наголошено на необхідності особистої явки у судові засідання ОСОБА_1 , проте у судові засідання з`являвся лише її представник, адвокат Батюк О.О.

Гнилозубенко О.М. у заяві від 19.04.2023 (вх.суду №6644/23 від 21.04.2023) повідомила, що виїхала за кордон 24.03.2022; що перша віза була видана на строк з 07.04.2022 до 31.03.2023; що друга віза була видана на строк з 01.04.2023 до 31.03.2024. Суду надано докази виїзду ОСОБА_1 за кордон 24.03.2022 (лист Державної прикордонної служби України від 03.05.2023 №20274/18/23-Вих).

8. ОСОБА_1 у заяві від 27.03.2023 (а.с.1 т.1), уточненні до неї від 19.04.2023 (а.с.200 т.1) та її представник у судовому засіданні вимоги підтримали повністю і пояснили, що боржник протягом 2017-2021 років перебував у кредитних відносинах з банківськими та іншими фінансовими установами України (отримував послуги споживчого кредитування у вигляді грошових коштів з метою придбання споживчих товарів, робіт та послуг для задоволення власних потреб, а також отримував кредитні картки для придбання товарів та продуктів); що внаслідок несприятливої економічної ситуації, що склалась у країні в останні роки, у боржника накопичилась певна кількість грошових зобов`язань, які на даний час не можуть бути виконані ним з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна, яке може бути реалізоване з метою погашення заборгованості перед кредиторами; що боржник з грудня 2021 року змушений був повністю припинити погашення кредитів, тобто у розмірі більше 20% місячних платежів; що на цей час боржник не може планувати відновлення платежів по кредитах; що збільшення інфляції з початку 2022 року та відсутність динаміки зростання власних доходів боржника лише ускладнюють можливість погашення у майбутньому кредиторської заборгованості боржника та призводять до накопичення (збільшення) боргів, що є загрозою виникнення стійкої неплатоспроможності боржника; що боржник має у приватній власності житловий будинок загальною площею 54,0 кв.м., який є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, а також земельну ділянку площею 2,0218 га; що у боржника відсутнє будь-яке рухоме майно; що боржник має картковий рахунок (для отримання пенсії), пенсія боржником використовується виключно на придбання продуктів; що після припинення з грудня 2021 року підприємницької діяльності, боржник має дохід виключно у розмірі пенсії по інвалідності, яка з травня 2022 року складає 2100,00 грн.; що боржник на даний час ніде не працює, будь-якою іншою діяльністю не займається; що станом на 03.03.2023 загальна сума заборгованості боржника перед кредиторами складає 1 581 815,65 грн., з яких розмір прострочених зобов`язань становить 833 595,40 грн., неустойка (штраф, пеня) 0,00 грн.; що прострочена боржником сума 833 595,40 грн. значно перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати, що є підставою для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

9. У судовому засіданні представником пред`явлено: оригінал договору від 16.11.2021 №6222800, який підписаний заявницею та ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет", а також оригінал заяви від 16.11.2021 підписаної ОСОБА_1 ; у справі наявна належна копія договору т.1 а.с. 32-45 (без пред`явлених суду додатку 1 та додатку 2 (заява)); договір заявниці АТ "Ідея Банк" від 13.09.2021, який міститься в матеріалах справи т.1 а.с.58-65, на якому оригінальними є лише підпис позичальника і підпис менеджера, печатки є фотографічними зображеннями; оригінал угоди заявниці з ПАТ "Ідея банк" з випискою повідомленням, належні копії яких містяться на т.1 а.с. 70-72 у справі; фотографічну копію кредитного договору від 01.07.2021, яка міститься в т.1 а.с. 73-75, яка не містить оригінальних підписів і печатки ТОВ ФК "Кредит-капітал": документи щодо угоди з Банком "Михайлівський, які містяться в т.1 а.с. 86-90, на яких присутні оригінальна печатка ТОВ "ФК "Фагор"; договір факторингу з ТОВ "ФК "Фагор" від 19.05.2016 (т.1 а.с.91-97) в оригінал не пред`явлено, пред`явлене суду фотографічне зображення не посвідчене.

На запитання суду представник заявниці пояснив, що має лише ті документи, які йому передано; що доказами як отримання заявницею коштів від банків і фінансових установ, так і їх погашення є кредитна історія в електронному вигляді; що перешкодою звернення заявниці до банків і фінансових установ для отримання документів про перерахування коштів є перебування заявниці за кордоном; що пояснити, як саме розраховані заявлені суми заборгованості не може, оскільки не він їх готував; що ордер на представництво інтересів ОСОБА_1 він виписав на підставі договору із заявницею, підписаного електронним підписом, однак пред`явити договір не зміг оскільки не взяв його із собою; що контактував із заявницею по телефону, однак пред`явити суду фіксацію викликів на телефоні не зміг у зв`язку із їх видаленням.

10. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс).

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

11. При розгляді заяви судом застосовано наступні норми законодавства.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс):

ст.1. (…) боржник юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; (…) неплатоспроможність неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (…);

ст.113. Провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою;

ст.115. Провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника. Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності). До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

ч.1-3 ст.119. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність;

12. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

Боржником подано заяву про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність з підстав, які передбачені п.1, 2 і 4 ст.115 Кодексу.

12.1. Однак пункт 1 ст.115 Кодексу на момент прийняття судом рішення не може бути застосований у зв`язку з втратою ним чинності згідно із

Законом України від 20.03.2023 №2971-IX, тобто такої підстави для відкриття провадження у справі, як "розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати" на даний час немає.

12.2. Обставинами, які повинна довести, заявниця відповідно до підстав, які передбачені п.2 і 4 ст.115 Кодексу є:

а) наявність грошового зобов`язання перед банком чи фінансовою установою;

б) повне припинення його виконання або часткове припинення сплати планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів;

в) повне або часткове припинення виконання зобов`язання за кожним з кредитних та інших зобов`язань;

г) повне або часткове припинення виконання кожного зобов`язання упродовж двох місяців;

д) обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати наявні грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі.

12.2.1. Однак, заявниця та її представник не довели наявність жодного із 11 заявлених грошових зобов`язань.

Так, вказуючи у заяві про наявність загальної суми боргу у розмірі 1 581 815,65 грн. (з якої прострочено сплату 833 595,40 грн.) перед: ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" на суму 268 284,00 грн.; АТ "Юнекс Банк" на суму 149 800 грн.; АТ "Ідея Банк" 624791,23 грн. (184313,81+227219,97+213257,45, яка боржником навіть не вирахувана); АТ "Таскомбанк" 192 761,79 грн.; ТОВ "ФК "Кредит-капітал" 58 306,19 грн.; АТ "Банк Форвард" 244 346,08 грн. (23609,04+62980,85+157756,19), яка боржником навіть не вирахувана; ПАТ "Банк Михайлівський" і ТОВ "ФК "Фагор" 40759,85 грн. заявницею двічі не виконано ухвал суду і не надано повний обґрунтований математичний розрахунок кожної складової (доданку) перед кожним конкретним банком чи фінансовою установою (із 7-ми вказаних у додатку 8 на аркушах 30-31 до заяви). Суд вимагав надати: а) зазначення формул розрахунку; б) арифметичних дій щодо кожної суми; в) пояснення використаних у розрахунках цифр з посиланням на відповідні докази (квитанції, платіжні доручення чи виписки банку або інші первинні бухгалтерські документи про отримання коштів /кредиту, позики/ та про їх повернення), які підтверджують вказані у розрахунку суми (ч.3 ст.162 ГПК України); г) вказати окремо суму основного боргу та окремо суми штрафних санкцій.

Заявниця таких пояснень і доказів до суду не надала. Її представник у судовому засіданні пояснити наявні у справі розрахунки не зміг, мотивуючи це тим, що він їх не складав.

Жодного доказу факту передачі грошей жодним із вказаних вище банком чи фінансовою установою суду не надано, як і не надано жодного доказу сплати грошей заявницею на повернення отриманого кредиту хоча б по одному із вказаних вище банків чи одній фінансовій установі.

12.2.2. За таких обставин також відсутні докази хоча б одного факту (яких має бути 11 за кожним з укладених договорів) повного або часткового (більше 50 відсотків місячного платежу) припинення виконання зобов`язання, спливу двомісячного строку з дати останньої сплати кожного чергового платежу.

12.2.3.Відсутність доказів наявності грошових зобов`язань виключає можливість застосування п.4 ст.115 Кодексу як підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

12.2.4. З огляду на недоведеність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство вимоги ОСОБА_1 у заяві від 27.03.2023 задоволенню не підлягають.

13. Суд відхиляє доводи заявниці та її представника з огляду на таке.

14. Заявниця у заяві та її представник у судовому засіданні посилаються на те, що доказом наявності грошових зобов`язань, їх сум, припинення погашення, прострочення сплати більш як два місяці, є отримана в електронному вигляді шляхом заповнення відповідної форми і роздрукована із офіційного сайту ТОВ "УБКІ" кредитна історія (т.1 а.с.18-29, т.2 а.с.53-87, далі кредитна історія).

Однак, посилаючись на кредитну історію як на доказ заявниця (не виконавши ухвал суду у цій справі, ч.4 ст.96 ГПК України) не зазначає, чи це є оригінал, чи це є копія документа, не зазначає ким (якою конкретною особою) цей документ створено та у якої конкретної особи міститься оригінал цього документа.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" бюро кредитних історій (які є юридичними особами) надають інформацію з кредитних історій у формі кредитних звітів; користувачі мають право звернутися до Бюро за отриманням кредитних звітів упродовж дії укладеного правочину між ним та суб`єктом кредитної історії; Бюро надають кредитні звіти Користувачам за їх запитами на паперовому або електронному носіях на умовах, передбачених цим Законом та Договором.

14.1. Отже, по-перше, доказ у формі кредитного звіту:

а) це має бути документ з передбаченими законом реквізитами на матеріальному носієві (паперовому або електронному). Для електронного документа це має бути електронний документ підписаний КЕП, який суд може перевірити програмними засобами та витребувати його оригінал. Для паперового документа це має бути документ який має такі реквізити як дату, номер, назву особи-видавника, її адресу, підпис, розшифрування підпису (прізвище і посаду особи підписанта);

б) цей документ видається юридичною особою на запит заявника, а не роздруковується у формі скриншотів із сайту, як пояснює свої дії заявниця. Навіть якщо певна інформація міститься на сайті ТОВ "УБКІ", який воно називає офіційним, то така інформація сама по собі не має статусу нормативної чи доказової, як це визначено законами України для судових рішень, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, тощо;

в) цей документ має визначену законом форму кредитного звіту, а не роздруківки із сайту без назви, дати створення, підпису чи й інших обов`язкових реквізитів документа.

Заявниця пояснює, що не зверталася із запитом до Бюро на отримання кредитного звіту, тобто передбаченого Законом України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" доказу не отримала.;

14.2. По-друге, навіть якби заявниця надала суду "кредитний звіт" як належний "доказ", тобто оформлений згідно із ст.11 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" (далі Закон), такий "доказ" підлягає оцінці судом відповідно до правил ст.86 ГПК України.

Оцінюючи ж "кредитний звіт" як доказ по суті суд виходить з того, що це не є первинний бухгалтерський документ про здійснену господарську чи фінансову операцію це є вторинний документ, який узагальнює навіть не певну чітку кількість первинних документів, а надану іншою юридичною особою до Бюро інформацію (ст.5 Закону). Навіть статистична звітність є більш точною, оскільки складається на підставі первинних бухгалтерських документів. А кредитний звіт - це сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії (ст.3 Закону) отже навіть Закон визначає, що інформація в кредитному звіті не є інформацією про конкретні факти. Суд же має приймати рішення виключно на підставі доведених фактів. Тобто навіть належно оформлений кредитний звіт не може бути визнаний належним (ст.76 ГПК України) та допустимим (ст.77 ГПК України) доказом, оскільки на його підставі неможливо встановити обставини (факти) отримання конкретних сум грошей та їх сплати (платіжні операції), та оскільки такі факти мають бути підтверджені виключно документами, які передбачені Законом України "Про платіжні послуги" та відповідними нормативними актами НБУ. Заборгованість перед юридичною особою, яка надала інформацію до Бюро кредитних історій про боржника, не може бути стягнена виходячи з відомостей, які вона надала і наявних в кредитному звіті.

14.3. Якщо ж оцінювати надану у справу кредитну історію, як документ, який створено безпосередньо заявницею, то і в цьому випадку він не містить дати його створення та відомостей про створення його особисто заявницею. В цьому випадку він не є передбаченим законом доказом, а є поясненнями заявниці, які необхідно доводити іншими доказами. Подана ж у справу кредитна історія заявницею не підписана (засвідчена КЕП як копія з документа, якого не існує).

14.4. Наявну у справі кредитну історію також не можна визнати повним математичним розрахунком заявниці, оскільки вона не містить викладу порядку обчислення суми 1 581 815,65 грн., тобто доданків, з яких вона складається, та посилання на докази, які ці доданки підтверджують. Вказана кредитних історія містить цифри (суми) і з додавання яких саме цифр складається сума 1 581 815,65 грн. ні цей "доказ", ні будь-який інший "створений заявницею" документ не містить. Закон вимагає, щоб розрахунок був наданий у заяві (п.3 ч.3 ст.162 ГПК України).

14.5. Заявниця має заявляти саме таку точну суму, яку може підтвердити наявними у неї доказами, та надати розрахунок цієї суми з посиланням на докази, які її підтверджують. Якщо заявниця не може підтвердити доказами заявлену суму, то має її зменшити до тієї, яку може підтвердити доказами і розрахунком.

Пояснення про те, що докази наявності заборгованості на суму 1 581 815,65 грн. грн. відсутні через їх відсутність або втрату, що вони будуть надані кредиторами надалі при поданні ними заяв до суду не звільняє заявницю самостійно здійснити їх розшук до подання заяви про відкриття провадження у справі, а не перекладати їх розшук на суд чи вимагати визнання вимог без таких документів згідно з ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви додаються "інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу", а саме документи, які підтверджують "розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором". Тобто це мають бути договори і саме головне первинні касові документи про передачу грошей (надання кредиту підп.11 п.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148).

14.6. Якщо заявниця не знає навіть реквізитів цих конкретних документів, то установлення фактів, на підставі яких має прийматися судове рішення, є неможливим, що є підставою для відмови у визнанні вимог.

15. Що стосується поданих у справу договорів та заяв про отримання коштів, то самі по собі (без первинних документів про передачу грошей, а саме квитанцій, платіжних доручень, платіжних інструкцій, видаткових касових ордерів інших доказів платіжних операцій, передбачених Законом України "Про платіжні послуги") вони не є і не можуть бути доказами виникнення грошового зобов`язання ОСОБА_1 сплатити ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" суму 268 284,00 грн.; АТ "Юнекс Банк" суму 149 800 грн.; АТ "Ідея Банк" суму 624 791,23 грн.; АТ "Таскомбанк" суму 192 761,79 грн.; ТОВ "ФК "Кредит-капітал" суму 58 306,19 грн.; АТ "Банк Форвард" суму 244 346,08 грн.; ТОВ "ФК "Фагор" суму 40 759,85 грн. вони є доказами лише виникнення правовідносин між сторонами, у яких вони взяли на себе певні зобов`язання. Зокрема, жоден із наданих у справу документів (договір, заява) не містить вказівки на точно вказану вище суму, яка заявляється ОСОБА_1 як заборгованість перед кожним кредитором.

16. Однак і доказами вони можуть бути визнані лише за правилами, визначеними ГПК України.

16.1. Згідно із ч.3 і 5 ст.91 ГПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до ч.1, 2 і 4 ст.96 ГПК України: Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи… Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Згідно із ст. 5, 6 і 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг: електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Згідно із ст.4 цього ж закону нормативно-правове забезпечення технології оброблення, створення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів. покладено на Кабінет Міністрів України.

16.2. Заявницею копія може бути виготовлена лише з оригіналу, який знаходиться безпосередньо у заявниці.

Копія із належним чином засвідченої копії може бути засвідчена лише нотаріусом відповідно до ст.76 Закону України "Про нотаріат".

Копія із ксерокопії чи не посвідченої копії, яка надалі посвідчена КЕП заявниці, доказом бути не може взагалі і не може подаватися до суду.

Отже частина контенту (вмісту) доданих до заяви файлів не є в розумінні ГПК України оригіналами документів чи їх належним чином засвідченими копіями і не може бути визнана доказами.

16.3. У судовому засіданні в оригіналі на паперовому носієві було пред`явлено лише: оригінал договору від 16.11.2021 №6222800, який підписаний заявницею та ТОВ "Фінансово-кредитний супермаркет" (т.1 а.с. 32-45) і оригінал заяви від 16.11.2021 підписаної ОСОБА_1 (належна копія у справі якої відсутня) та оригінал угоди заявниці з ПАТ "Ідея банк" з випискою повідомленням, належні копії яких містяться у т.1 а.с. 70-72. Цих доказів для відкриття провадження у справі про банкрутство недостатньо.

Жодного оригіналу електронного документа (тобто електронного файлу з текстом документа на матеріальному носієві такому, як оптичний диск, чи флеш-карта, чи й іншому електронному носієві) суду пред`явлено не було.

Решта документів не є доказами, оскільки вони виготовлені не з оригіналів.

16.4. Приєднання електронних копій паперових документів до заяви в підсистемі "Електронний суд" є "засвідченням електронної копії паперового доказу" заявницею, але таке засвідчення не звільняє заявницю від обов`язку вказати у самій заяві та у переліку додатків які конкретні документи до заяви додано, які з них є оригіналами, які з них є копіями і у кого знаходиться оригінал такого доказу. Засвідчення заявницею в підсистемі "Електронний суд" електронним підписом копій, виготовлених нею не з оригіналів, не може бути підставою для визнання їх доказами судом.

17. Окремо суд зазначає таке.

Первісна заява про відкриття провадження у справі, Заява про усунення недоліків заяви це не докази. Так само, передбачені законом як додатки до заяви такі документи як: конкретизований список кредиторів і боржників, опис майна боржника, перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, відомості про всі наявні рахунки боржника, декларації боржника, план реструктуризації це не докази:

1) це документи, які створює особисто заявник, тобто документами вони стають у момент підписання їх заявником. Ці документи створюються виключно у зв`язку з фактом створення Заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Ці документи не може створювати інша особа (банк, бюро кредитних історій тощо);

2) закон визначає вимоги до кожного створеного заявником документа і вказує на те, що при його складанні заявник повинен зазначити конкретні відомості. Відсутність одного елемента виключає можливість визнання його (документа) таким, що відповідає умовам прийнятності його судом, отже у заявника відсутнє право вимагати від суду прийняти недороблений документ так як є і лише потім оцінювати його у судовому засіданні як доказ це не доказ, а документ, який складається заявником. Отже відмову заявника привести документ до форми, якої вимагає закон, суд оцінює як відмову надати документ у формі передбаченій законом, що є підставою для суду аналогічно відмовити у визнанні вимог.

Вимоги до оформлення заяв, які складаються учасниками справи для суду (в т.ч і заявником) і подаються до суду, визначені ст.162, 164, 170, 172 ГПК України, ч.1 і 3 ст.34, ст.51, ст.57, ст.65, ч.2 і 3 ст.36, ч.2, 4 і 5 ст.116, ст.124 тощо Кодексу.

Вимоги до доказів, які вже існують на момент складення відповідної заяви як документи чи об`єкти у іншій матеріальній формі, які подаються до суду, містяться у главі 5 ГПК України (ст.74-109).

Існує істотна (принципова) відмінність між ними, яка полягає у тому, що заяви створюються і підписуються заявником виключно з метою подання їх до суду у конкретну справу, а докази вже існують самі по собі до створення заяви і додаються до заяви в оригіналі чи в належним чином засвідчених копіях заявником (позивачем).

18. Відповідно до ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасника справи полягає у точному дотриманні норм процесуального закону для підготовки і розгляду справи в суді. Зокрема, добросовісність передбачає дотримання принципів змагальності і диспозитивності (ст. 13 і 14 ГПК України), згідно з якими: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже добросовісність процесуальної поведінки ОСОБА_1 полягає у тому, що вона, готуючи заяву про її неплатоспроможність до суду, повинна була:

чітко дотриматись норм щодо викладу у заяві та у додатках до неї, які не є існуючими доказами, а створювались заявницею виключно відповідно до положень Кодексу для суду у цій справі, тих відомостей, зазначення яких передбачено у законі. У першу чергу це мав бути складений чіткий конкретний перелік доказів, які підтверджують викладені у заяві і створених заявницею додатках обставини, тобто перераховано кожний доказ окремо та щодо нього зазначено, в оригіналі його подано чи в копії, і якщо подано в копії, то у кого знаходиться оригінал, з якого цю копію для суду виготовлено. Як установлено у ході розгляду справи доказів в оригіналі (крім трьох вищевказаних двох договорів і заяви), у заявниці немає;

витребувати у кожної із семи юридичних осіб докази отримання нею коштів та сплати нею чергових платежів. Таке витребування потребувало лише направлення запитів, яких не було зроблено. Зокрема, відповідь від АТ "Банк Форвард" вказує на відмінність сум заборгованості, вказаних заявницею згідно з кредитною історією і вказаних банком. Відповідь від АТ "Ідея Банк" вказує на наявність чотирьох відкритих рахунків, в той час як заявниця про них не вказує. Ці обставини заявниця мала можливість з`ясувати, врегулювати розбіжності до підготовки заяви про її неплатоспроможність та надати суду достовірні відомості. Заявниця не має права перекладати свій обов`язок з отримання цих документів на суд і тим більше посилатися на те, що такі докази будуть подані цими кредиторами в майбутньому;

розрахувати суму боргу, виходячи із отриманих доказів платіжних операцій (фактів отримання і сплати грошей) і виділити в ньому суми основного боргу і пені. Така дія здійснюється звичайним математичним розрахунком відповідно до умов договору і залежно від обов`язкових первинних документів: а) про видачу грошей; б) про сплату коштів. Заявниця (як і її представник) ухилилася: 1) вказувати первинні документи у заявах, які вона складає; 2) додавати їх до заяви і вказувати (перераховувати), що вона їх додає; 3) рахувати суми боргу та суми неустойки і точно вказати на них.

Згідно з постановою Верховного Суду від 21.10.2020 у справі №915/36/20 на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, аудиторський висновок, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

Суд вважає, що боржник має бути неплатоспроможним, але добросовісним.

Керуючись ст.234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27.03.2023 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Ухвала суду набрала законної сили 15.05.2023. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 29.05.2023.

Копію ухвали направити рекомендованим листом з повідомленням боржнику, арбітражному керуючому Біленку Р.І. (а/с 77, м.Київ, 02105); Уманському відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіо нального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Уманській ДПІ ГУ ДПС у Черкаській області (пл.Соборності,1А, м.Умань, Черкаська область, 20301), Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ).

Суддя Ю.А. Хабазня

Я-6, 14-925-0001