РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2023Справа № 15/175-б (910/9628/21)

За позовом ГУ ДПС у м. Києві

до Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник"

про стягнення 3.615.076, 00 грн. в межах справи № 15/175-б

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача не з`явились.

від відповідача Приходько В.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 3.615.076, 00 грн. в межах справи № 15/175-б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 відкрито провадження в межах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 відкладено підготовче засідання на 03.08.2021.

03.08.2021 суд намісці ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд спарви по суті на 19.08.2021.

18.08.2021 від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі зупинено провадження у справі № 15/175-б (910/9628/21) до перегляду у касаційному провадженні справи № 15/175-б за позовом ГУ ДПС у м. Києві до Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник" про стягнення 3.225.793, 83 грн.

31.03.2023 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 поновлено провадження у справі № 15/175-б (910/9628/21) та призначено розгляд справи на 25.05.2023.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

В поданій позовній заяві ГУ ДПС у м. Києві просить суд стягнути з Державного підприємства "Київський державний завод "Буревісник" податковий борг в розмірі 3.615.076, 00 грн.

Податковий борг складається з податку на додану вартість в розмірі 73.647, 00 грн., з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 225.054, 90 грн, земельного податку з юридичних осіб в розмірі 3.316.344, 98 грн. та надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в розмірі 29, 12 грн.

Відповідач надав суду обґрунтований відзив на позовну заяву, в якому зазначив про неможливість її задоволення, у зв`язку з її не обґрунтованістю та просив суд відмовити в її задоволенні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ГУ ДПС у м. Києві у своїй позовній заяві в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що контролюючим органом за місцем обліку боржника було здійснені всі заходи, спрямовані на погашення податкової заборгованості. Відповідно до тексту позовної заяв позивача підтвердженням таких заходів є виставлення підприємству податкових вимог форми "Ю1" №1/2515 від 18.12.2008 та "Ю2" №2/843 від 13.03.2009, які були направлені на адресу ДП "КДЗ "Буревісник".

Суд вважає, що таке обґрунтування позивача не може бути використано під час розгляду даної справи, що випливає з наступного.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 відмовлено ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні позову до ДП "КДЗ "Буревісник" про стягнення заборгованості в розмірі 3.225.793, 83 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.221 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.05.2021.

Апеляційна інстанція погодилася з висновками місцевого суду про те, що податковий борг, який виник станом на 18.12.2008 та на 13.03.2009 рік є списаним.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтування заявлених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовій збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Відмовити в задоволенні позову повністю.

2.Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та строк визначені розділом ІV ГПК України.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст рішення складено 30.05.2023.