номер провадження справи 22/71/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 Справа № 908/907/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/907/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Твій Газзбут (вул. Князів Острозьких, буд. 32/2, м. Київ, 01010)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ (вул. Діагональна, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035)

про стягнення 176 666,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

20.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 03.1/23 від 14.03.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю Твій Газзбут до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ про стягнення заборгованості в розмірі 106078,28 грн.; 43963,24 грн. пені, нарахованої за період з 11.03.2022 по 02.03.2023; 3024,15 грн. 3% річних, нарахованих за період з 11.03.2022 по 02.03.2023; 23600,67 грн. інфляційного збільшення, нарахованого за період з березня 2022 по лютий 2023.

Позов обґрунтовано несплатою відповідачем поставленого за період з лютого по квітень 2022 газу за договором № 41АР200-56881-21 від 27.11.2021.

У письмовому поясненні, що надійшло до суду 17.04.2023, зазначено про допущену в позовній заяві помилку. Правильним є зазначення, що згідно даних інформаційної платформи за лютий квітень 2022 ТОВ «ЗТЛ» спожито 2444,56 м.куб природного газу.

У письмовому поясненні, що надійшло до суду 03.05.2023, вказано, що позивач 07.02.2023, відповідно до вимог п. 2.5.2 договору № 41АР200-56881-21, направив на адресу відповідача листом № 200-Сл-2142-023 по два примірники актів приймання-передачі природного газу № ТГ382008850 від 28.02.2022, № ТГ382016215 від 31.03.2022, № ТГ382022763 від 30.04.2022. Відповідач вказаний лист отримав 20.02.2023 та мав би направити відповідь на адресу позивача 22.02.2023. Але відповідач, у порушення вимог п. 2.5.4 договору, 23.02.2023 направив позивачу лист з відмовою від підписання актів приймання-передачі природного газу. Згідно абз. 2 п. 2.5.4 договору, акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника, оскільки протягом 2 календарних днів з дати отримання не було надано обґрунтованої відмови від його підписання. Вважає, що несвоєчасне направлення відповідачем відповіді є порушенням передбачених договором строків та норм чинного законодавства.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач у відзиві, що надійшов до суду 03.05.2023, визнав обставину укладення з позивачем договору № 41АР200-56881-21 від 27.11.2021. Жодних актів приймання-передачі природного газу, у відповідності до п. 2.5.2 договору, позивачем надано не було. Такі акти разом із додатковою угодою про зміну ціни на газ були надіслані позивачем майже через рік, про що свідчить ним же доданий до позовної заяви супровідний лист від 07.02.2023, який відповідачем отримано 20.02.2023. Відповідач протягом двох робочих днів розглянув надані позивачем документи та надіслав відповідь про відмову від підписання актів та додаткової угоди. Вважає, що вказані акти приймання-передачі газу не повинні прийматись судом до уваги, оскільки вони надіслані позивачем з порушенням строків, встановлених договором та в актах вказані ціни, які не погоджені договором. Позивач, у порушення п. 5 розділу ІІ Правил постачання природного газу, не попередивши відповідача заздалегідь про зміну ціни на газ, та продовжуючи його постачання за цінами, що встановлені ним в односторонньому порядку, фактично позбавив відповідача вирішити питання щодо відмови від договору та обрання нового постачальника за іншими цінами. Зміна ціни на природний газ сторонами не погоджувалась.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/907/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.03.2023 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/907/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 18.04.2023.

Ухвалою суду від 18.04.2023, у зв`язку з відсутністю доказів вручення відповідачу ухвали, розгляд справи відкладено на 25.05.2023.

У судове засідання 25.05.2023 представники сторін не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, суд визнав можливим розглянути дану справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 25.05.2023 судом справу розглянуто по суті, підписано вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

27.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Твій Газзбут (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗТЛ (споживач, відповідач у справі) укладено договір № 41АР200-56881-21 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

Згідно п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність споживачу у 2022 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено у додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3).

Відповідно до п. 2.3 договору, обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.4 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (п. 2.5.1).

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника (пункт 2.5.2).

Згідно п. 2.5.3 договору, споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта прийманняпередачі природного газу.

Відповідно до п. 2.5.4 договору, у випадку відмови від підписання акту приймання-

передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Умовами п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору сторони визначили, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Ціна одного кубічного метру природного газу без урахування податку на додану вартість становить 31,25833333 грн., крім того, компенсація вартості послуги доступу до потужності 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає з ПДВ 37,67389120 грн. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, крім випадку, визначеного п. 3.3.1 цього договору (п. 3.3.1. В разі порушення споживачем графіку оплати, визначеного п. 4.2 цього договору, більше ніж на 3 банківських дні, постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість на рівні: 31,34166667 грн., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає з ПДВ 37,77389120 грн.).

Відповідно п. 3.4 договору, сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п. 3.2, 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

У пунктах 4.1, 4.2 сторони встановили, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у наступному порядку: оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п. 6.2.1, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Договір, згідно п. 9.1, діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Сторонами до договору підписано додаток № 1 «Планові обсяги постачання газу у 2022 р. по місяцях, куб.м», додаток № 2 «Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача».

Листом вих. № 200-Сл-2142-0223 від 07.02.2023 з описом вкладення позивач надіслав 10.02.2023 відповідачу для підписання по два примірники актів приймання-передачі природного газу: № ТГ382008850 від 28.02.2022 (за лютий 2022; 1740,1 куб.м; ціна за куб.м без урахування ПДВ 34,219909330; вартість без урахування ПДВ 59546,06 грн.; ПДВ 11909,2100 грн.) на суму 71455,27 грн., № ТГ382016215 від 31.03.2022 (за березень 2022; 702,57 куб.м; ціна за куб.м без урахування ПДВ 40,957493333; вартість без урахування ПДВ 28775,51 грн.; ПДВ 5755,1000 грн.) на суму 34530,61 грн., № ТГ382022763 від 30.04.2022 (за квітень 2022; 1,88 куб.м; ціна за куб.м без урахування ПДВ 40,957493333; вартість без урахування ПДВ 77,00 грн.; ПДВ 15,4000 грн.) на суму 92,40 грн., всього на загальну суму 106078,28 грн.

Також, як зазначено в даному листі, надіслав додаткові угоди № ДУ-2/41АР200-56881-21 до договору № 41АР200-56881-21 від 27.11.2021. Копія вказаної додаткової угоди в матеріалах справи відсутня.

Даний лист отриманий відповідачем 20.02.2023.

На вказаний лист відповідач надіслав 23.02.2023 позивачу лист вих. № 22/02 від 22.02.2023, в якому зазначив, що оскільки пропозиція про зміну ціни на газ з 01.03.2022 була направлена на адресу ТОВ «ЗТЛ» майже через рік, наприкінці лютого 2023, зміна ціни на газ не є узгодженою в установленому законом та договором порядку, у зв`язку з чим ТОВ «ЗТЛ» повідомляє про свою відмову від підписання направлених документів.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Взаємовідносини сторін є господарськими, такими, що виникли на підставі договору поставки природного газу, укладеного в письмовій формі.

Відповідач у відзиві визнав обставину укладення договору № 41АР200-56881-21 від 27.11.2021.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" передбачений обов`язок споживача природного газу забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

У даному випадку виник спір щодо заборгованості з оплати поставленого позивачем відповідачу природного газу у період з лютого по квітень 2022 включно за ціною, вказаною позивачем.

Обсяг спожитого газу у спірному періоді відповідачем не заперечується.

Відповідно ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У пункті 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно пункту 5 розділу ІІ даних Правил, договір постачання природного газу повинен містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору, зокрема, ціна постачання природного газу за договором. Усі умови поставки природного газу за договором мають бути справедливими та добре відомими заздалегідь. У будь-якому випадку вся відповідна інформація має бути надана споживачеві до укладення договору. Споживачу має бути надане належне повідомлення постачальника про намір змінити умови договору постачання природного газу, при цьому споживач має бути повідомлений про його право відмовитись від запропонованих змін. Таке повідомлення має бути надане споживачеві не пізніше ніж за 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами (крім ціни на природний газ, якщо вона встановлюється для постачальника відповідними державними органами). Споживачі мають право відмовитися від договору, якщо вони не приймають нові умови, повідомлені постачальником.

Відтак, відповідач мав бути повідомленим про намір змінити умови договору постачання природного газу в частині зміни ціни газу не пізніше ніж за 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами.

Разом з тим, позивач заздалегідь відповідача про зміну ціни газу не повідомив, відповідної додаткової угоди, згідно п. 3.1 договору № 41АР200-56881-21, між сторонами укладено не було.

Крім того, відповідна додаткова угода щодо зміни ціни газу та акти прийманняпередачі природного газу були надіслані позивачем відповідачу поза межами дії договору № 41АР200-56881-21 (після закінчення строку його дії).

Суд спростовує аргументи позивача щодо того, що оскільки відповідач не надав обґрунтованої відмови від підписання актів приймання-передачі протягом 2 календарних днів з дати їх отримання, такі акти вважаються підписаними споживачем.

Суд зауважує, що акти були надіслані відповідачу після закінчення терміну дії договору, а отже, пункт 2.5.4 договору у даному випадку не може застосовуватися. Крім того, у випадку не надання обґрунтованої відмови від підписання актів приймання-передачі саме обсяг спожитого газу, згідно даного пункту договору, встановлюється відповідно до даних постачальника. При цьому, ціна за газ, у будь-якому випадку, встановлюється за домовленістю сторін.

Доказів досягнення домовленості сторін щодо ціни за кубічний метр газу, який зазначено в актах, що покладені у підставу позову, матеріали справи не містять та сторонами не подано.

Сторонами також не подано доказів сплати відповідачем на користь позивача будь-якої суми за спожитий газ у період з лютого по квітень 2022 року.

Відтак, враховуючи положення п. 3.3.1 договору, оскільки відповідачем порушено графік оплати, визначений п. 4.2 договору, більше ніж на 3 банківські дні, ціна одного кубічного метру природного газу, з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності, має складати з ПДВ 37,77389120 грн.

Таким чином, за лютий 2022 відповідач має сплатити: 1740,1 куб.м х 37,77389120 грн. = 65730,35 грн.; за березень 2022: 702,57 куб.м х 37,77389120 грн. = 26538,80 грн.; за квітень 2022: 1,88 куб.м х 37,77389120 грн. = 71,01 грн., що разом складає 92340,16 грн.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача стягується 92340,16 грн.

У стягненні 13738,12 грн. судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позову в цій частині.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/1307/19 викладений правовий висновок, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зробивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, виходячи з суми заборгованості, встановленої судом, до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 20733,14 грн. інфляційних втрат та 2639,33 грн. 3% річних.

А саме: 3% річних на суму боргу 65730,35 грн. складають 1928,69 грн. за період з 11.03.2022 по 02.03.2023; 3% річних на суму боргу 26538,80 грн. складають 708,91 грн. за період з 12.04.2022 (оскільки 09.04.2022 та 10.04.2022 є вихідним днями) по 02.03.2023; 3% річних на суму боргу 71,01 грн. складають 1,73 грн. за період з 11.05.2022 по 02.03.2023.

Інфляційні втрати на суму боргу 65730,35 грн. складають 15771,63 грн. за період: березень 2022 січень 2023; інфляційні втрати на суму боргу 26538,80 грн. складають 4950,80 грн. за період: квітень 2022 січень 2023; інфляційні втрати на суму боргу 71,01 грн. складають 10,71 грн. за період: травень 2022 січень 2023.

У стягненні 2867,53 грн. інфляційних втрат та 384,82 грн. 3% річних судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно ст.ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 N 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законом передбачено право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі, нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

Сторонами у договорі (п. 6.2.1) не визначено строку для нарахування пені більшого, ніж вказано у ч. 6 ст. 232 ГК України.

Разом з тим, згідно п. 7 Прикінцевих положень ГК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлений, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, встановлений на усій території України з 12.03.2020 та діє до теперішнього часу.

Відтак, позивачем правомірно нараховано пеню за період з 11.03.2022 по 02.03.2023.

Зробивши перерахунок пені, виходячи з суми заборгованості, встановленої судом, до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 38315,15 грн. пені.

А саме: пеня на суму боргу 65730,35 грн. складає 27606,74 грн. за період з 11.03.2022 по 02.03.2023; пеня на суму боргу 26538,80 грн. складає 10680,96 грн. за період з 12.04.2022 (оскільки 09.04.2022 та 10.04.2022 є вихідним днями) по 02.03.2023; пеня на суму боргу 71,01 грн. складає 27,45 грн. за період з 11.05.2022 по 02.03.2023.

У стягненні 5648,09 грн. пені судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Таким чином, позов у цілому задовольняється судом частково.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у сумі 2340,06 грн. стягується з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ (вул. Діагональна, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Твій Газзбут (вул. Князів Острозьких, буд. 32/2, м. Київ, 01010, ) 92340 (дев`яносто дві тисячі триста сорок) грн. 16 коп. основного боргу, 20733 (двадцять тисяч сімсот тридцять три) грн. 14 коп. інфляційних втрат, 2639 (дві тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн. 33 коп. 3% річних, 38315 (тридцять вісім тисяч триста п`ятнадцять) грн. 15 коп. пені, 2340 (дві тисячі триста сорок) грн. 06 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 29 травня 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко