ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. Справа№ 910/4080/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Демидової А.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: Литвиненко І.О.;

від відповідача: Вінниченко Т.В.;

розглянувши заяви

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс» адвоката Старовойтової Д.А.

про розподіл судових витрат

та про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/4080/22 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс»

до Комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904

про стягнення 1 720 077,71 грн, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

14.04.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс» (далі - ТОВ «ТВП Промтехсервіс») адвокат Старовойтова Д.А. звернулась до Північного апеляційного господарського суду із заявою про розподіл та стягнення судових витрат (далі - заява про розподіл судових витрат), у якій просила стягнути з Комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 (далі - КАТП) на користь ТОВ «ТВП Промтехсервіс» 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ «ТВП Промтехсервіс» зазначає, що у судовому засіданні 10.04.2023 його представник адвокат Старовойтова Д.А. зробила заяву про те, що докази на підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу на стадії апеляційного провадження у справі буде надано протягом 5 днів з дня ухвалення рішення. Орієнтовний перелік витрат позивача на стадії апеляційного провадження було наведено в апеляційній скарзі.

ТОВ «ТВП Промтехсервіс» понесло витрати на професійну правничу допомогу, надану Адвокатським бюро «Горецький і Партнери» (далі - Бюро) на підставі договору від 18.02.2022 про надання правової допомоги №22/214, укладеного позивачем з Бюро, а також додаткової угоди №2 до цього договору.

Заявник відзначив, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вказана заява зареєстрована в апеляційному суді 24.04.2023 за вхідним №09.111/1911/23 (т. 2, а. с. 157).

25.04.2023 представник ТОВ «ТВП Промтехсервіс» адвокат Старовойтова Д.А. звернулась до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №910/4080/22 про стягнення з КАТП на користь ТОВ «ТВП Промтехсервіс» 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції та 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

У поданій заяві заявник зазначає, що у апеляційній скарзі позивач просив оскаржуване рішення скасувати та стягнути з КАТП, окрім суми вимог по суті спору також 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції та надав всі необхідні документи на підтвердження факту понесення ним таких витрат.

Вказана заява зареєстрована в апеляційному суді 25.04.2023 за вхідним №09.113/9397/23 (т. 2, а. с. 177).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 24.04.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Демидова А.М., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 прийнято до розгляду заяву представника ТОВ «ТВП Промтехсервіс» адвоката Старовойтової Д.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Розгляд заяви за вхідним №09.111/1911/23 призначено на 08.05.2023.

Під час підготовки справи до розгляду апеляційний суд з`ясував, що канцелярія суду помилково зареєструвала заяви позивача від 14.04.2023 та від 25.04.2025 як різні примірники (версії) одного процесуального документа. Разом з тим вказані заяви подані для вирішення різних процесуальних питань і мають розглядатися за різними процедурами (ст. ст. 129 і 244 ГПК України).

Тому ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 окремо прийнято до розгляду заяву за вхідним №09.113/9397/23 представника ТОВ «ТВП Промтехсервіс» адвоката Старовойтової Д.А. про прийняття додаткового судового рішення; розгляд заяви призначено на 22.05.2023.

В судове засідання апеляційного господарського суду 08.05.2023 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 відкладено судове засідання на 22.05.2023, постановлено здійснювати розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс" адвоката Старовойтової Д.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та заяви про прийняття додаткового судового рішення у справі № 910/4080/22 в одному апеляційному провадженні.

Від ТОВ «ТВП Промтехсервіс" надійшла заява, у якій позивач просить розглядати подані ним заяви про розподіл судових витрат та про ухвалення додаткового рішення без участі адвоката Старовойтової Д.А.

Позиції учасників справи.

КАТП надало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення правової допомоги, у якому просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 50 000,00 грн та на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідач зазначає, що не одержував зазначену вище заяву та копій документів, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачу, та дізнався про її подання позивачем з ухвали Північного апеляційного господарського суду.

Не маючи змоги оцінити докази, відповідач вважає, що вказана сума є завищеною з підстав розумності, справедливості, цінової політики на правову допомогу, яка існує сьогодні на ринку в Україні, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання зазначених робіт, у зв`язку з чим, не підлягає задоволенню.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

У червні 2021 року ТОВ «ТВП Промтехсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) просило стягнути з КАТП 1 720 077,71 грн, з яких: 1 449 989,00 грн сума основного боргу, 52 590,36 грн 3% річних, 217 498,35 грн інфляційне збільшення.

08.09.2022 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» подало до Господарського суду міста Києва заяву, у якій відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України заявило про те, що докази на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Разом з тим 13.09.2022 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» подало місцевому суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів на підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, з якою заявник на виконання вимог ст. 129 ГПК України надав докази на підтвердження понесення 50 000,00 грн витрат на правову (професійну правничу) допомогу під час розгляду справи № 910/4080/22 в суді першої інстанції, які просило стягнути з КАТП.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2022, ТОВ «ТВП Промтехсервіс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю; стягнути з КАТП на користь ТОВ «ТВП Промтехсервіс» судові витрати, які складаються з судового збору за подання позову та судового збору за подання апеляційної скарги; 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції та 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За текстом апеляційної скарги ТОВ «ТВП Промтехсервіс» зазначило про понесення ним 50 000,00 грн витрат на правову (професійну правничу) допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, докази на підтвердження чого 13.09.2022 були направлені місцевому суду засобами поштового зв`язку.

Позивач також зазначив, що очікує понести 30 000,00 грн витрат у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, докази на підтвердження чого буде надано в порядку, визначеному ст. 129 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 апеляційну скаргу ТОВ «ТВП Промтехсервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/4080/22 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/4080/22 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з КАТП на користь ТОВ «ТВП Промтехсервіс» 1 449 989,00 грн боргу, 217 498,35 грн інфляційних нарахувань, 52 590,36 грн 3% річних та 25 801,16 грн судового збору за подання позовної заяви. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покладено на відповідача. Стягнуто з КАТП на користь ТОВ «ТВП Промтехсервіс» 38 701,75 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Доручено Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

Цією постановою питання про стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу в суді першої інстанції не вирішувалось.

14.04.2023 (тобто, в межах встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку) представник ТОВ «ТВП Промтехсервіс» адвокат Старовойтова Д.А. засобами поштового зв`язку звернулась до Північного апеляційного господарського суду із заявою про розподіл та стягнення судових витрат (далі - заява про розподіл судових витрат), у якій просила стягнути з КАТП на користь ТОВ «ТВП Промтехсервіс» 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

25.04.2023 представник ТОВ «ТВП Промтехсервіс» адвокат Старовойтова Д.А. звернулась до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просила ухвалити додаткове судове рішення у справі №910/4080/22 та стягнути з КАТП на користь ТОВ «ТВП Промтехсервіс» 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції (про що заявлялось в апеляційній скарзі) та 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтування вказаних заяв наведено вище за текстом цієї постанови.

З наданих ТОВ «ТВП Промтехсервіс» до матеріалів справи доказів встановлено таке.

18.02.2022 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» (клієнт) уклало з Адвокатським бюро «Горецький і Партнери» (Бюро) договір про надання правової допомоги №22/214 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого Бюро зобов`язується надавати правову (професійну правничу) допомогу клієнту, а саме вчинґти в інтересах та від імені клієнта всі необхідні дії, пов`язані зі стягненням заборгованості з КАТП за договором поставки товару №020221 від 02.02.2021, а також 3% річних та інфляційного збільшення боргу.

3 метою надання правової (професійної правничої) допомоги клієнту Бюро має вчинити наступні дії: підготувати вимогу в рамках досудового врегулювання спору (за необхідності); скласти позовну заяву; здійснити розрахунок 3% річних, пені, інфляційного збільшення боргу (за необхідності); підготувати копії документів, необхідних для подачі позовної заяви; подати позовну заяву до суду; брати участь в судових засіданнях у справі; складати заяви по суті, клопотання, пояснення в рамках провадження у справі, підписувати їх, подавати їх у встановленому законом порядку; отримувати копії ухвал (рішень) суду у справах, в яких клієнт є учасником (стороною); складати апеляційні скарги на рішення та/або ухвали у разі необхідності оскарження з апеляційному порядку; складати відзиви на апеляційні скарги у разі оскарження сторонами (іншими особами) рішень (ухвал, постанов) в апеляційному порядку; складати касаційні скарги на рішення (постанови, ухвали) у разі необхідності оскарження в касаційному порядку; складати відзиви на касаційні скарги у разі оскарження сторонами (іншими особами) рішень (ухвал, постанов) в касаційному порядку; тощо (перелік не є вичерпним).

Згідно з 3.1 договору гонорар є формою винагороди Бюро за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової (професійної правничої) допомоги клієнту.

Розмір гонорару, який клієнт має сплатити Бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції, становить 10 % (десять відсотків) від ціни позову (п. 3.2 договору).

За умовами п. 3.3 договору розмір гонорару, який клієнт має сплатити бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, становить 75 000,00 грн.

Підставою оплати гонорару є наступні документи: 1) звіт про виконану Бюро роботу та витрачений час; 2) рахунок-фактура (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Бюро в строк, який не перевищує 3 (три) робочих дня з моменту отримання клієнт рахунку-фактури за реквізитами, вказаними у розділі 7 цього договору.

Після складення звіту про виконану роботу та оплати клієнтом гонорару між сторонами складається акт приймання-передачі послуг (п. 3.7 договору).

08.09.2022 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» та Бюро уклали додаткову угоду №1 до договору, якою дійшли згоди внести зміни у п. 3.2 договору та виклали його в наступній редакції: « 3.2. Розмір гонорару, який клієнт має сплатити Бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи №910/4080/22 в суді першої інстанції (Господарському суді міста Києва), становить 50 000,00 грн.». Всі інші умови Договору залишаються без змін.

Звіт №1 від 09.09.2022 про виконану Бюро роботу (надані послуги) та витрачений час відповідно до договору свідчить, що станом на 09.09.2022 відповідно до умов п. 1.1 договору Бюро з метою стягнення заборгованості з КАТП за договором поставки товару №020221 від 02.02.2021, а також 3% річних та інфляційного збільшення боргу виконало наступну роботу (надано послуги):

- надання клієнту усних консультацій у справі - 2 години;

- складення позовної заяви, розрахунок трьох процентів річних та інфляційного збільшення боргу за прострочення оплати; підготовка, оформлення додатків, направлення відповідачу засобами поштового зв`язку, подання до Господарського суду міста Києва нарочним - 6 годин;

- складення клопотання про приєднання доказів (виписки з рахунку) до матеріалів справи, направлення Відповідачу засобами поштового зв`язку та подання до суду нарочним - 2 години;

- складення заяви про збільшення розміру позовних вимог, розрахунок суми боргу, направлення відповідачу засобами поштового зв`язку та подання нарочним до суду - 2 години;

- участь адвоката у судовому засіданні 29.06.2022 - 1 година;

- складення заяви про збільшення розміру позовних вимог, розрахунок суми боргу, направлення відповідачу засобами поштового зв`язку та подання нарочним до суду - 2 години;

- участь адвоката у судовому засіданні 21.07.2022 - 1,5 години;

- складення клопотання про приєднання доказів (рахунки, податкові накладні) до матеріалів справи, направлення Відповідачу засобами поштового зв`язку та подання до суду нарочним - 2 години;

- участь адвоката у судовому засіданні 08.09.2022 року - 1,5 години;

всього часу - 20 год.

З урахуванням п. 3.2 договору, додаткової угоди №1 вартість послуг (розмір гонорару) становить 50 000,00 грн.

12.09.2022 платіжним дорученням №452 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» сплатило Бюро 50 000,00 грн з призначенням платежу «оплата професійної правничої допомоги у справі №910/4080/22 договір про надання правової допомоги №22/214 від 18.02.2022».

13.09.2022 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» та Бюро підписали Акт №1 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг), згідно з яким Бюро надало, а клієнт прийняв виконані роботи / надані послуги (професійну правничу допомогу) за договором. Перелік робіт зазначений у звіті від 08.09.2022.

Виконані Бюро роботи / надані послуги відповідають вимогам клієнта. Клієнт не має до бюро будь-яких претензій щодо виконання останнім своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору (з урахуванням додаткової угоди №1 до договору) розмір гонорару за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 50 000,00 грн.

Гонорар сплачений клієнтом на користь Бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи №910/4080/22 в суді першої інстанції в повному обсязі в розмірі 50 000,00 грн.

06.02.2023 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» та Бюро уклади додаткову угоду №2 до договору, якою дійшли згоди внести зміни у п. 3.3 договору і виклали п. 3.3 договору в наступній редакції: « 3.2. Розмір гонорару, який клієнт має сплатити Бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи №910/4080/22 в суді апеляційної інстанції, становить 50 000,00 грн.». Сторони дійшли згоди внести зміни у п. 5.1 договору і викласти його в наступній редакції: « 5.1. Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 2 (два) роки з моменту його підписання.». Всі інші умови договору залишаються без змін.

Згідно зі звітом №2 від 23.02.2023 станом на 23.02.2023 відповідно до умов п. 1.1 договору Бюро з метою стягнення заборгованості з КАТП за договором поставки товару №020221 від 02.02.2021, а також 3% річних та інфляційного збільшення боргу виконало наступну роботу (надало послуги):

- надання клієнту усних консультацій у справі - 1 година;

- складення апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва, підготовка, оформлення додатків, направлення відповідачу та до суду засобами поштового зв`язку - 6 годин,

всього часу - 7 год.

24.02.2023 платіжною інструкцією №73 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» сплатило бюро 20 000,00 грн з призначенням платежу «оплата професійної правничої допомоги у справі №910/4080/22 договір про надання правової допомоги №22/214 від 18.02.2022».

Згідно зі звітом №3 від 12.04.2023 станом на 12.04.2023 відповідно до умов п. 1.1 договору Бюро з метою стягнення заборгованості з КАТП за договором поставки товару №020221 від 02.02.2021, а також 3% річних та інфляційного збільшення боргу виконало наступну роботу (надало послуги):

- складення письмових пояснень щодо суті спору, подання до суду - 3 год;

- підготовка та участь адвоката у судовому засіданні 20.03.2023 - 1,5 год;

- ознайомлення з матеріалами справи 24.03.2023 в суді - 1 год;

- підготовка та участь адвоката у судовому засіданні 03.04.2023 - 1 год;

- складення письмових пояснень щодо суті спору, подання до суду 10.04.2023 - 2 год;

- підготовка та участь адвоката у судовому засіданні 10.04.2023 - 1,5 год,

всього - 10 год.

13.04.2023 платіжною інструкцією №134 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» сплатило Бюро 30 000,00 грн з призначенням платежу «оплата професійної правничої допомоги у справі №910/4080/22 договір про надання правової допомоги №22/214 від 18.02.2022».

14.04.2023 ТОВ «ТВП Промтехсервіс» та Бюро підписали Акт №2, згідно з яким Бюро надало, а клієнт прийняв виконані роботи / надані послуги (професійну правничу допомогу) відповідно до договору, укладеного між сторонами. Перелік робіт зазначений у звіті №2. Виконані Бюро роботи / надані послуги відповідають вимогам клієнта. Клієнт не має до Бюро будь-яких претензій щодо виконання останнім своїх зобов`язань за договором. Відповідно до п. 3.3 договору (з урахуванням додаткової угоди №2 до договору) розмір гонорару за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції становить 50 000,00 грн. Гонорар сплачено клієнтом на користь Бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи №910/4080/22 в суді першої інстанції в повному обсязі в розмірі 50 000,00 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Як зазначалось вище, під час провадження в суді першої інстанції позивач і у позовній заяві, і у заяві від 08.09.2022 повідомляв суд про те, що він понесе витрати на професійну правничу допомогу, які мають бути стягнуті з відповідача. А згодом 13.09.2022 (засобами поштового зв`язку в межах встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку) подав місцевому суду відповідні докази (т. 1, а. с. 174-180).

Апеляційний суд, приймаючи у справі нове рішення про задоволення позову і, серед іншого, стягуючи з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову, питання про розподіл витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції у постанові від 10.0.2023 не вирішив, хоча про необхідність цього було заявлено в апеляційній скарзі.

А тому колегія суддів вважає, що саме апеляційний господарський суд як суд, котрий скасував рішення господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та прийняв нове рішення, яким задовольнив позовні вимоги, має вирішити питання про судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, зокрема ті, що пов`язані з правничою допомогою в т.ч. у суді першої інстанції (в порядку ст. 244 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, також визначені положеннями ч. ч. 6, 7 та 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Частинами 1 та 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11. 2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що ч. 3 ст. 126 ГПК України не вказує конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

При вирішенні питання щодо розміру відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу суд бере до уваги доводи поданого КАТП заперечення, а також те, що заявлені позивачем суми витрат на правничу допомогу є неспівмірними по відношенню до складності цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.

На переконання колегія суддів, обсяг витраченого адвокатом часу є явно завищеним, а відповідні відомості звіту не відповідають матеріалам справи. Зокрема, суд вбачає невідповідність у звітах в частині тривалості судових засідань, у яких брав участь адвокат позивача; очевидну неспірмірність обсягу заяв по суті спору кількості часу, нібито витраченому на їх підготовку (так, клопотання про приєднання доказів загальним (в т.ч. з реквізитами сторін, переліком додатків, підписом і т.ін.) обсягом 2 сторінки потребувало 2 години роботи адвоката).

Крім цього колегія суддів враховує, що справа з таким предметом спору (стягнення заборгованості за договором поставки, 3% річних та інфляційних нарахувань) не є справою великої складності, позиція та доводи позивача не змінювались в судах першої та апеляційної інстанцій.

Також колегія суддів окремо бере до уваги процесуальну поведінку представника позивача.

Так, в суді першої інстанції представник позивача в порушення вимог ч. 2 ст. 80 ГПК України, згідно з якою докази подаються разом з поданням позовної заяви, додатково подавав докази вже після порушення ухвалою від 06.06.2022 провадження у справі (клопотання від 28.06.2022 про приєднання до матеріалів справи довідки банку та виписки з банківського рахунка позивача, т. 1, а. с. 62-66). А 08.09.2022, тобто в день судового розгляду справи по суті, призначеного протокольною ухвалою місцевого суду від 21.07.2022, позивач подав клопотання про приєднання доказів з додаванням великого пакету документів, які цілком могли б підтвердити обґрунтованість позовних вимог (т. 1, а. с.109-136). Але місцевий суд окремо ухвалою від 08.09.2022 цілком правомірно у задоволенні цього клопотання відмовив, додаткові докази не прийняв, як згодом і суд апеляційної інстанції.

Що стосується апеляційного провадження, то колегія суддів відзначає таке.

Апеляційну скаргу було подано без сплати судового збору, через що суд залишив її без руху.

Попередньо в апеляційній скарзі були заявлені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача обґрунтовує збільшення цієї суми до 50 000 грн тим, що йому необхідно було надавати додаткові пояснення, враховуючи відсутність у матеріалах справи жодної заяви по суті від відповідача (т. 2, а. с. 178). Але колегія суддів наголошу, що таке твердження не відповідає дійсності.

У письмових поясненнях від 10.04.2023 представник позивача посилається на докази (податкові накладні), котрі не були прийняті як місцевим (ухвала від 08.09.2022), так і апеляційним судом.

Зважаючи на все викладене в сукупності, апеляційний господарський суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 50 000,00 грн в суді апеляційної інстанції не відповідають критерію «розумності їх розміру» і їх відшкодування матиме надмірний характер, а стягнення цих витрат у сумі 10 000,00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 30 000,00 грн в суді апеляційної інстанції є співмірним з наданими адвокатом послугами і розумним.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс» адвоката Старовойтової Д.А. про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 (03022, м. Київ, вул. Охтирська, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМТЕХСЕРВІС" (03134, м. Київ, вул. Якутська, 12, ) 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні решти вимог заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс» адвоката Старовойтової Д.А. про розподіл судових витрат - відмовити.

4. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс» адвоката Старовойтової Д.А. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

5. Стягнути з Комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 (03022, м. Київ, вул. Охтирська, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМТЕХСЕРВІС" (03134, м. Київ, вул. Якутська, 12, ) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

6. У задоволенні решти вимог заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Промтехсервіс» адвоката Старовойтової Д.А. про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

8. Справу №910/4080/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.06.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

А.М. Демидова