ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023м. ДніпроСправа № 904/947/23

За позовом Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м. Покров, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНЕ", м. Покров, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Міське комунальне підприємство "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНЕ" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 222 595, 53 грн, з яких: 166 677, 77 грн - основний борг, 21 106, 78 грн - пеня, 3 643, 69 грн - 3% річних, 31 168, 29 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/947/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНЕ" надійшло клопотання, в якому відповідач просить зупинити провадження у справі № 904/947/23 за позовною заявою МКІІ «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до ТОВ «Молодіжне» про стягнення грошових сум за договором № 17 від 01.01.2016 на відпуск води із комунального водопроводу та прийняття стоків в комунальну каналізацію до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/1278/23.

30.03.2023 від позивача надійшли заперечення на клопотання щодо зупинення.

Дослідивши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Однак, сама по собі взаємопов`язаність справ № 904/1278/23 ще не свідчить про неможливість розгляду справи № 904/947/23 до прийняття рішень у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 904/1278/23, суд має достатньо підстав для розгляду та вирішення справи № 904/943/23.

Не обґрунтоване зупинення провадження у справі призведе до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

На підставі викладеного, з метою дотримання принципу рівності сторін та надання розумного (достатнього) строку для вчинення певних процесуальних дій, суд вважає за необхідне в задоволені клопотання відповідача про зупинення провадження у справі - відмовити.

Крім того, суд зазначає, що у разі задоволення позову у справі № 904/1278/23 відповідач не позбавлений можливості звернутися із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на відпуск води із комунального водопроводу та прийняття стоків в комунальну каналізацію від 01.01.2016 № 17 в частині своєчасності оплати наданих послуг.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.01.2016 між Міським комунальним підприємством «Орджонікідзевське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (в подальшому Міського комунального підприємства «Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства») (далі позивач, водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОЛОДІЖНЕ» (далі відповідач, споживач) було укладено договір № 17 на відпуск води із комунального водопроводу та прийняття строків в комунальну каналізацію (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору предметом договору є надання послуг водопостачання та водовідведення «Водоканалом» «Споживачу» та оплата «Споживачем» послуг водопостачання та водовідведення, наданих йому «Водоканалом».

Пунктом 1.2 договору встановлено, що «Водоканал» зобов`язується надавати «Споживачу» послуги з водопостачання та водовідведення вчасно та відповідної якості, а «Споживач» зобов`язується своєчасно оплачувати надані йому послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно пункту 3.1 Договору облік відпускаємої води визначається за показниками водолічильників, з неушкодженими пломбами і деталями пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту, які зареєстровані у Водоканалі та опломбовані працівниками Водоканалу в місцях з`єднання засобів обліку до запірної арматури і водопроводів. Тип ЛК15Х, заводський номер 9356864, вул. Калініна, 24.

Об`єм скинутих стоків (у разі відсутності у Споживача засобів обліку на каналізаційних випусках) визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел за показниками водолічильників.

При відсутності водолічильників, розрахунки за воду проводяться за нормами водоспоживання, по нормативах, затверджених рішенням виконкому міської Ради, при цьому обсяг стічних вод, які належать до сплати, дорівнює обсягу споживання з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел.

Пунктом 3.2 Договору визначено, для визначення обсягів фактично спожитої води Споживачем, здійснюється зняття показів засобів обліку води Водоканалу у присутності Споживача або самим Споживачем який в письмовому вигляді до 25 числа щомісячно надає їх значення Водоканалу.

В пункту 3.3 договору, усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про звірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об`єм води визначається відповідно до п.3.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу, до дня установки повіреного засобу обліку.

Згідно пункту 3.4 договору, якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку з дозволу "Водоканалу" у разі чергової держповірки, корозії циферблату, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі без строннього втручання), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 1-го місяця) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці (при умові відсутності зміни режиму споживання та скиду стоків). У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за добовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, Споживач здійснює оплату за отримані послуги відповідно до п. 3.1 Договору до 5-го числа наступного місяця. При порушенні терміну розрахунків за отримані послуги (триденний термін після отримання рахунку) водоканал має припинити подачу води споживачу.

"Водоканал" має право, зокрема, доступу до приладів розрахункового обліку водопостачання для зняття показань водолічильників і здійснення перевірки їх стану та стану обладнання, що забезпечує роботу водолічильників (підпункт 5.1.1 пункту 5.1 договору).

Також пунктом 5.1.3 договору встановлено право «Водоканалу» здійснювати контроль за наданням послуг шляхом проведення огляду технічного стану санітарно-технічних пристроїв у «Споживача», вимагати терміново усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання.

Споживач зобов`язаний, зокрема, назначити та забезпечити явку уповноважених представників для участі в обстеженні та складанні відповідних актів. У випадку відмови або ухилення "Споживача" та його представників від участі в обстеженні та складанні актів, акти, складені представником "Водоканалу", являються безсуперечним доказом зафіксованих в них порушень і не можуть заперечуватись "Споживачем"; не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання в приміщеннях (підпункти 6.2.2, 6.2.10 пункту 6 договору).

Пунктом 10.4 Договору встановлено, що договір укладається на рік (років) з 01.01.2016 по 31.12.2016 і набирає чинності з дня його підписання та вважається таким, що щорічно продовжений, якщо за місяць до закінчення строку дії не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Пунктом 9 Розділу II Правил № 190 встановлено обов`язок споживача забезпечувати доступ представників виконавця послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення для обстеження стану та виконання умов водопостачання та водовідведення споживача, пломбування та зняття показів вузлів/засобів обліку.

Згідно пункту 4 Розділу І Правил № 190 користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення з порушенням споживачем умов договору вважається самовільним користуванням.

Згідно пункту 2 Розділу IV Правил № 190 недопущення чи перешкоджання виконавцю послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення у проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знятті показників засобу обліку вважається самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до пункту 4 Розділу IV Правил № 190 факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктом 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування за формою згідно додатку № 4 до цих Правил.

10.09.2021 представники Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" намагались обстежити мережу водопостачання та водовідведення відповідача та обладнання, а також зняти показники засобу обліку, який знаходиться в середині приміщення відповідача за адресою вул. Центральна, буд. 24 в м. Покров Дніпропетровської обл.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНЕ" не допустив представників Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" до свого засобу обліку про, що ними було складено Акт № 2 від 10.09.2021 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування

Від підпису в Акті № 2 представник відповідача відмовився.

Згідно пункту 4 Розділу IV Правил № 190 якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги та не менше ніж двома свідками, при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову.

Через відмову представника відповідача підписати Акт № 2, в ньому зроблено запис про таку відмову та вказані дані про двох свідків, які підписали цей Акт.

Таким чином, факт порушення відповідачем прав та інтересів позивача, вимог Закону, Правил № 190 та Договору (самовільне приєднання) зафіксований позивачем належним чином та у спосіб, який передбачений законодавством України.

Згідно пункту 5 Розділу IV Правил № 190 у разі незгоди споживача з діями виконавця послуги споживач може оскаржити їх в установленому законом порядку.

Відповідач не подавав позивачу скарг щодо дій його представників, пов`язаних із спробою провести 10.09.2021 обстеження і зняти показники засобу обліку, а також по факту складання Акту № 2.

Пунктом 6 Розділу IV Правил № 190 встановлено, що у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0,7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.

13.09.2021 позивач склав і надав відповідачу попередній розрахунок витрат води, в якому попередив, що у разі продовження порушення ним вимог законодавства (недопущення представників Позивача до приладу обліку) плата за послуги в подальшому (починаючи з 10.09.2021) буде розраховуватись відповідно до пункту 6 Розділу IV Правил №190.

Згідно цього пункту Правил розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання.

В даному випадку днем початку самовільного приєднання є дата виявлення факту такого самовільного приєднання, а саме - 10.09.2021, тобто день, коли відповідач не допустив представників позивача до вузла обліку води в своєму приміщенні.

Кінцевою датою самовільного приєднання є 09.11.2022, коли відповідач надав позивачу доступу до свого приміщення, що підтверджується Актом встановлення охоронних пломб та деталей опломбування від 09.11.2022, який підписано представниками обох сторін.

Керуючись приписами пункту 6 Розділу IV Правил № 190 Позивачем було здійснено для Відповідача розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0, 7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води за період з 10.09.2021 до 08.11.2022, що підтверджується відповідними розрахунками витрат води (претензіями):

1) від 01.10.2021 на суму 7 862, 20 грн;

2) від 01.11.2021 на суму 12 186, 32 грн;

3) від 01.12.2021 на суму 11 793, 30 грн;

4) від 01.01.2022 на суму 12 186, 32 грн;

5) від 01.02.2022 на суму 12 186, 32 грн;

6) від 01.03.2022 на суму 11 006, 88 грн;

7) від 01.04.2022 на суму 12 186, 32 грн;

8) від 01.05.2022 на суму 11 793, 30 грн;

9) від 01.06.2022 на суму 12 186, 32 грн;

10) від 01.07.2022 на суму 11 793, 30 грн;

11) від 01.08.2022 на суму 12 186, 32 грн;

12) від 01.09.2022 на суму 12 186, 32 грн;

13) від 01.10.2022 на суму 11 793, 30 грн;

14) від 01.11.2022 на суму 12 186, 32 грн;

15) від 09.11.2022 на суму 3 144, 93 грн.

Всі складені позивачем розрахунки витрат води (претензії), а також рахунки про сплату визначених цими розрахунками сум, були отримані відповідачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім здійснення розрахунку витрат води за визначеною Правилами № 190 процедурою, на виконання вимог частини третьої статті 29 Закону та пункту 2 Розділу IV Правил № 190 позивач був зобов`язаний припинити надання відповідачеві комунальних послуг (відключити від системи централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення) до моменту відновлення відповідачем доступу до приладу обліку (з оплатою відповідачем витрат на від`єднання/приєднання), але через те, що вузол обліку із запірною арматурою знаходиться в середині приміщення відповідача, позивач був позбавлений можливості виконати ці норми законодавства.

Відповідно до зазначених вище норм Закону, Правил № 190, Договору та доданих до цього позову документів (актів, розрахунків витрат води, рахунків про сплату коштів) відповідач має сплатити позивачу плату за послуги, розраховану позивачем за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0, 7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води за період з 10.09.2021 до 08.11.2022 у загальній сумі 166 677, 77 грн.

Відповідач оплату не здійснив, що і стало причиною звернення позивачем до суду, в якому крім суми основного боргу в розмірі 166 677, 77 грн позивач просить стягнути пеню в розмірі 21 106, 78 грн, 3% річних у розмірі 3 643,69 грн, інфляційні втрати у розмірі 31 168, 29 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо суми основного боргу

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Згідно ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Положеннями статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" закріплено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, що укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

Про здійснення відносин щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення виключно на договірних засадах, відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", йдеться також у пункті 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 27.06.2008 року № 190 (далі - Правила № 190).

Відповідно до п. 1.1 Правил № 190 ці правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Самовільним приєднанням до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення вважається, зокрема, недопущення чи перешкоджання виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення у встановленні чи опломбуванні вузла комерційного обліку чи його елементів, проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знятті показників засобу обліку (Розділ IV Правил № 190).

Пунктом 4 розділу IV Правил № 190 встановлено, що факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування.

Якщо споживач відмовляється підписати акт, він підписується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та не менше ніж двома свідками з обов`язковим зазначенням їх персональних даних; при цьому в акті робиться відповідний запис про таку відмову.

Як встановлено судом, 10.09.2021 представниками Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", а саме: Харьковською В.В. (контролер пром. сектора), Янчук С.М. (заступник начальника ВТВ) в присутності споживача ООО «Молодіжне» було складено Акт № 2 виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування про те, що за адресою Центральна, 24 відбулося недопущення чи перешкоджання виконавцю послуг з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення у встановленні чи опломбуванні вузла комерційного обліку чи його елементів, проведенні обстеження мереж водопостачання та водовідведення споживача та їх обладнання, знатті показників засобу обліку. Також у цьому акті вказано, що Споживач не допустив представників підприємства до приладу обліку, який знаходиться в приміщенні. Відключити споживача від централізованого водопостачання згідно п.2 розділу ІV правил № 190 не вдалося по технічним причинам.

Споживач від підпису акту № 2 відмовився, відповідний момент зафіксовано в присутності свідків.

Чинним законодавством України встановлена відповідальність за безоблікове водокористування.

Так, положеннями ч. 1 ст. 47 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що підприємствам питного водопостачання та централізованого водовідведення, яким заподіяно шкоду юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання та централізованого водовідведення, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання та централізованого водовідведення або шляхом забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Правил № 190 у разі самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення виконавець послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення проводить розрахунок витрат води за пропускною спроможністю водопровідного вводу при швидкості руху води в ній 0, 7 м/с та дією її повним перерізом цілодобово або з урахуванням графіка подачі води.

Розрахунковий період при самовільному приєднанні встановлюється з дня початку такого приєднання. Якщо дату початку самовільного приєднання виявити неможливо, то період самовільного користування становить тридцять діб.

Доказів оскарження та скасування вказаного акта суду не надано, отже він є чинним.

Розрахунок заборгованості відповідача за безоблікове водокористування було здійснено у відповідності до п. 6 розділу IV Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджен Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190. Так, розрахунок за безоблікове водопостачання та водовідведення здійснено за наступною формулою:

Q = к х D2 / 4 х 0,7 м/с х 3600 х 24 х 30

де D = 15мм або 0,015м (засіб обліку встановлено на трубопроводі перерізом Ш 15 мм Q=3.14 х0.015 х 0.015 / 4 х 0,7 х 3600 х 24 х 30 = 320, 47 м3

Таким чином, витрати води за один місяць (30 днів) складатимуть 320, 47 м3.

Розрахункова вартість витраченої води за один місяць (30 днів) складатиме: 320, 47 м3 х 36, 8 грн. - 11 тисяч 793 гривень 30 коп (з ПДВ).

Таким чином, вартість витраченої води за період з 10.09.2021 по 08.11.2022 становить 166 677, 77 грн.

Суд перевірив розрахунок позивача та встановив, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам цих Правил.

З урахуванням викладеного, позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 166 677, 77 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Згідно пункту 4.6 Договору у разі несвоєчасної оплати платежів споживач сплачує водоканалу меню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день несплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в періоді, за який сплачується пеня.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 21 106, 78 грн за загальний період з 06.11.2021 по 20.02.2023.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі простроченого платежу, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є вірною.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 21 106, 78 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо 3 % річних та інфляційних втрат

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані нормами статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в загальній сумі 31 168, 29 грн розраховані за загальний період з листопада 2021 року по лютий 2023 року.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Щодо індексу інфляції слід також зазначити, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих є неправомірним.

Дослідивши наданий розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 31 168, 29 грн є вірною.

Заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у загальній сумі 3 643, 69 грн за загальний період 06.11.2021 по 20.02.2023.

Перевіркою розрахунку 3% річних встановлено, що він здійснений правильно.

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 31 168, 29 грн та 3% річних у розмірі 3 643, 69 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 671, 16 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНЕ" про зупинення провадження у справі відмовити.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжне» (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, буд. 24; ідентифікаційний код 19157230) на користь Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Заводська-2, ідентифікаційний код 03341351) суму основного боргу в розмірі 166 677, 77 грн, пеню у розмірі 21 106, 78 грн, інфляційні втрати в розмірі 31 168, 29 грн, 3 % річних в розмірі 3 643, 69 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 671, 16 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко