ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р. Справа№ 911/1976/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Барсук М.А.

Євсікова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка"

на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022

у справі № 911/1976/22 (суддя: Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива"

до Державного підприємства "Чайка"

про стягнення 26 256,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Чайка", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 26 256,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав грошове зобов`язання за договором поставки від 13.07.2021 №13/07-21/03, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в частині оплати поставленого позивачем товару.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.12.2022 позов задоволено. Стягнути з ДП "Чайка" на користь ТОВ "ЧК Альтернатива" 26 256,00 грн боргу, а також 2 481,00 грн судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 26 256,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ДП "Чайка" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1976/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "ЧК Альтернатива" в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та винесене на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. Також, апелянт вказує, що оскільки видаткова накладна від 02.02.2022 № 44 оформлена без дотримання вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 966-XIV, та відсутня довіреність на отримання матеріальних цінностей, документи, долучені до позовної заяви на підтвердження факту передачі товару, є неналежними і недостовірними доказами, та такими, що не можуть підтвердити наявність заборгованості відповідача перед позивачем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023 дана апеляційна скарга у справі № 911/1976/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), ОСОБА_1, Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ДП "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 відкладено до надходження матеріалів справи № 911/1976/22 до Північного апеляційного господарського суду та витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1976/22.

До Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду Київської області, на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 13.02.2023, надійшли матеріали справи № 911/1976/22.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 , яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Гаврилюк О.М., Владимиренко С.В.

Разом з тим, суддя Владимиренко С.В. з 06.03.2023 перебувала на лікарняному.

У зв`язку з цим, розпорядженням керівника апарату суду від 06.03.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Гаврилюк О.М., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 справу № 911/1976/22 за апеляційною скаргою ДП "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Гаврилюк О.М., Барсук М.А.; апеляційну скаргу ДП "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1976/22 залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків.

В межах строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023, представником ДП "Чайка" подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги у справі 911/1976/22.

У зв`язку з тривалим перебуванням на лікарняному судді Гаврилюка О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 справу № 911/1976/22 за апеляційною скаргою ДП "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Барсук М.А., Євсіков О.О.; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1976/22; справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Учасники справи засобами електронного зв`язку повідомлені про розгляд Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ДП "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1976/22, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Колегія суддів зауважує, що ДП «Чайка» повідомлялось про відкриття апеляційного провадження на електронну адресу, вказану відповідачем в апеляційній скарзі. На вказану адресу також було направлено ухвалу Північного апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху, вимоги якої було виконано скаржником.

06.04.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити ДП "Чайка" у задоволенні апеляційної скарги. Крім того, до відзиву позивачем долучено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

За змістом частини 3 статті 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною 10 цієї статті та частиною 2 статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до частини 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 13.07.2021 між ДП "Чайка" (покупець) та ТОВ "ЧК Альтернатива" (постачальник) укладено договір поставки № 13/07-21/03, за умовами якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупцю товар для ВРХ (замінники сухого незбираного та сухого знежиреного молока, премікси, кормові концентрати (БВМД - білково-вітамінно-мінеральні добавки) тощо), найменування (асортимент), кількість та ціна яких узгоджуються сторонами та відображаються в рахунках та/або специфікаціях (при складанні сторонами) та видаткових накладних, які складаються сторонами на кожну партію товару окремо згідно замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати у власність товар та оплачувати його вартість на умовах цього договору.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Одиниця виміру кількості товару - крафт-мішки вагою 25 кг (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна кожної партії товару визначається у рахунках-фактурах та видаткових накладних, виходячи із обсягу замовленого покупцем асортименту товару.

Відповідно до пункту 2.2 договору загальна вартість цього договору визначається вартістю товару, поставленого покупцеві протягом дії договору згідно з видатковими накладними та не має перевищувати 999 000,00 грн за рік.

Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Валюта розрахунків - гривня. Постачальник здійснює облік господарських операцій в розрізі рахунків, специфікацій (пункт 2.3 договору).

За умовами пункту 2.4 договору покупець зобов`язується оплачувати кожну партію товару в строк, що не перевищує 45 календарних днів з дати здійснення постачальником поставки відповідної партії товару. Можлива попередня оплата (повна/часткова).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями на підставі отриманих від покупця замовлень (усно або письмово), зокрема, засобами телекомунікаційного зв`язку або електронної пошти, в яких має бути зазначено найменування, асортимент та кількість, необхідного товару тощо. Окрім іншого, в замовленні може зазначатися необхідний обсяг товару (графік поставок) на майбутній період (місяць, декілька місяців, квартал, півроку тощо). В такому випадку товар поставляється в строки, визначені в погодженому сторонами замовленні. Зміни та уточнення до замовлення погоджуються сторонами шляхом обміну письмовими повідомленнями, зокрема, засобами телекомунікаційного або електронного зв`язку.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 включно та автоматично продовжує дію до повного проведення розрахунку по зобов`язаннях, що виникли в період дій договору (пункт 6.1 договору).

Згідно з пунктом 6.2 договору якщо сторони після закінчення дії договору продовжують співпрацювати в сфері, визначеній розділом 1 договору та не заявляють про зміну або припинення договору, вважається, що договір продовжує дію на один календарний рік без укладення окремої письмової угоди про це. Кількість пролонгацій необмежена.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 26 256,00 грн, що підтверджується належним чином засвідченою копією видаткової накладної від 02.02.2022 № 44.

Проте відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленого товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 26 256,00 грн.

Крім того, позивачем долучено гарантійний лист відповідача від 01.06.2022 № 20-22/326 щодо сплати заборгованості за поставлений товар, в якому останній повідомив причини виникнення заборгованості та гарантував оплату заборгованості частинами для швидкого погашення боргу.

У зв`язку з тим, що ДП "Чайка" не виконало взяті на себе зобов`язання з оплати вартості поставленого ТОВ "ЧК Альтернатива" товару, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 26 256,00 грн.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Колегія суддів зауважує, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки від 13.07.2021 № 13/07-21/03.

Частиною 1 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

За змістом статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами був укладений договір поставки від 13.07.2021 № 13/07-21/03.

Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача за договором поставки від 13.07.2021 № 13/07-21/03 станом на час звернення до суду становила 26 256,00 грн.

Зауваження, претензії, скарги з боку відповідача щодо якості, умов та порядку постачання товару відсутні.

Факт поставки товару, також підтверджується податковими накладними, в яких відображено рух активів згідно з видатковою накладною від 02.02.2022 № 44, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, відповідач у гарантійному листі від 01.06.2022 № 20-22/326 визнав заборгованість перед позивачем.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар згідно вказаного договору доведена та становить 26 256,00 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що видаткова накладна від 02.02.2022 № 44 оформлена без дотримання вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та відсутність довіреності на отримання матеріальних цінностей відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які містять відомості про господарську операцію.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назва документа (форми); дата складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстроване в Міністерстві юстиції України за № 168/704 від 05.06.1995) згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Як зазначає апелянт, у видатковій накладній від 02.02.2022 № 44 не було зазначено посади та прізвища особи, відповідальної за здійснення господарської операції.

Разом із тим колегія суддів встановила, що така видаткова накладна містить такі обов`язкові реквізити як: дату її складання; назву підприємства, від імені якого складено документ і якому здійснюється поставка за цією накладною; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; особистий підпис уповноважених осіб сторін (підписи яких були засвідчені відтиском печатки товариств).

Відсутність у видатковій накладній від 02.02.2022 № 44 прізвища та назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності її підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки самої юридичної особи, не може свідчити про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі. Відбиток печатки на видатковій накладній від 02.02.2022 № 44 є свідченням участі ДП "Чайка", як юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цією накладною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17.

Як зазначалось вище, спірна видаткова накладна містить відбиток печатки ДП "Чайка". Водночас у матеріалах справи відсутні докази втрати відповідачем цієї печатки на момент отримання товару за видатковою накладною від 02.02.2022 № 44 (у тому числі докази звернення останнього до правоохоронних органів з відповідною заявою тощо).

Відсутність доказів щодо звернення з приводу викрадення печатки до правоохоронних органів є додатковим аргументом та доказом, що операція відповідала волі особи, від імені якої підписано такий документ та проставлено печатку.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 918/780/18.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування тих або інших обставин справи визначається предметом спору.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, серед іншого, враховує, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та винесене на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1976/22 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статті 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку статті 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Щодо витрат позивача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Обґрунтовуючи звернення з клопотанням про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн позивачем, в порядку частини 8 статті 129 ГПК України, було надано належним чином засвідчені копії: договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.11.2020 № 201102, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Ейдіком" та ТОВ "ЧК Альтернатива"; додатку № 3 від 10.10.2022 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.11.2020; акта приймання-передачі послуг від 03.02.2023.

За змістом частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

За приписами частини 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

Так, на підставі долучених до матеріалів справи документів, Північним апеляційним господарським судом встановлено, що 02.11.2020 між Адвокатським об`єднанням "Ейдіком" (виконавець) та ТОВ "ЧК Альтернатива" (клієнт) укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 201102 (надалі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надати правову (професійну правничу) допомогу за окремими дорученнями клієнта, а останній - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору в порядку передбаченому даним договором. Перелік доручення (доручень) визначається у відповідному додатку до даного договору.

За змістом пункту 4.1 договору розмір гонорару (винагороди, вартість надання послуг) визначається у відповідному додатку до даного договору.

Виконавець направляє акт приймання-передачі послуг на адресу місцезнаходження або електронну адресу клієнта, яка зазначена в реквізитах даного договору. Якщо протягом 3 днів після відправлення акта клієнтом не надані вмотивовані заперечення або непідписаний акт вважається прийнятими та підписаний обома сторонами (пункт 4.4 договору).

10.10.2022 між виконавцем та клієнтом підписано додаток № 3 до договору у якому сторони узгодили, що клієнт доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта та здійснювати професійну діяльність згідно з умовами цього договору з усіма правами представника та (або) захисника, які передбачені чинним законодавством України, в тому числі розглядом господарської справи (у всіх судових інстанціях) за позовною заявою ТОВ "ЧК Альтернатива" до ДП "Чайка" про стягнення грошових коштів за договором поставки від 13.07.2021 № 13/07-21/03, за яким загальна сума заборгованості становить 26 256,00 грн.

Відповідно до пункту 2.2 додатку № 3 до договору винагорода виконавця розраховується по кожному завданню (запиту, дорученню) окремо та становить, або фіксований погоджений з клієнтом розмір, або розраховується шляхом множення погодинної ставки виконавця на кількість годин, витрачених останнім для виконання завдання (запиту, доручення) клієнта.

Згідно з наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі послуг від 03.02.2023 виконавцем а період з 06.02.2023 по 03.04.2023 надано, а клієнтом прийнято послуги з правової (професійної правничої) допомоги у загальному розмірі 8 000,00 грн, а саме:

- отримання апеляційної скарги по справі № 911/1976/22 (ознайомлення, аналіз та консультація клієнта) - 1 000,00 грн (0,5 год);

- отримання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 у справі № 911/1976/22 про відкриття апеляційного провадження та розгляд справи в порядку письмового провадження. Повідомлення Північного апеляційного господарського суду (електронною поштою) про отримання зазначеної ухвали із зазначенням щодо подання відзиву у встановлений термін (до 10.04.2023). Подання заяви до електронного суду про вступ у справу № 911/1976/22 як представника для оперативної співпраці із судом - 1 000,00 грн (0,5 год);

- підготовка, оформлення та надіслання відповідачу (за посередництвом Укрпошти) та до апеляційного суду (через підсистему "Електронний суд") відзиву на апеляційну скаргу та клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідачу у зв`язку з переглядом справи в апеляційній інстанції - 6 000,00 грн (3 год).

Таким чином, представлені позивачем документи щодо сплати вартості послуг на професійну правничу допомогу адвоката, наданих в рамках розгляду спору у даній справі в суді апеляційної інстанції, є належними і допустимими доказами в підтвердження обставин реальності понесених стороною витрат, визначених статтею 126 ГПК України.

Частиною 5 статті 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Відповідач жодних заперечень про розмір витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції не надав.

Таким чином, оскільки ціна наданих виконавцем послуг (гонорар) була узгоджена ним з позивачем у визначеному сторонами розмірі, надані ТОВ "ЧК Альтернатива" документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судових витрат, а також з огляду на відсутність заперечень відповідача про розмір судових витрат, судова колегія дійшла висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи вищенаведене, на підставі перевірки відповідності заявленої до стягнення суми обсягу наданих адвокатських послуг, а також з огляду на їх співмірність з розумною необхідністю витрат для цієї справи, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для відшкодування ТОВ "ЧК Альтернатива" судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в сумі 8 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1976/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі № 911/1976/22 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Державне підприємство "Чайка".

4. Стягнути з Державного підприємства "Чайка" (08330, Київська обл., Бориспільський район, с. Дударків, вул. Гоголя, буд. 62а; ідентифікаційний код 31245250) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК Альтернатива" (01042, м. Київ, вул. Джона Маккейна, буд. 40, оф. 304, 309; ідентифікаційний код 35756835) 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

6. Справу № 911/1976/22 повернути до Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді М.А. Барсук

О.О. Євсіков