УХВАЛА

24 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/5241/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1

про винесення окремої ухвали

у справі №910/5241/20

за позовом 1) Фізичної особи-підприємця Черепанової Людмили Іванівни;

2) ОСОБА_1

до 1) Департаменту державної служби охорони при МВС України; 2) Департаменту поліції охорони Національної поліції України;

3) Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про відшкодування майнової шкоди 10 973 140 грн та моральної шкоди 2 040 000 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2022 відкрито касаційне провадження у справі №910/5241/20 Господарського суду міста Києва за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020, зупинено касаційне провадження у справі № 910/5241/20 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, зобов`язано ОСОБА_1 повідомити Верховний Суд про настання підстав для поновлення провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 17.05.2023 поновлено касаційне провадження у справі №910/5241/22 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020, повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 13 червня 2023 року о 14:45.

18.05.2023 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 910/5241/20 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Клопотання мотивоване тим, що наразі не усунуті обставини для поновлення провадження у справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

З наданого заявником копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2023 №34, вбачається, що ОСОБА_1 з 03.02.2023 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, призначено до резерву військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою Верховного суду від 19.05.2022 зобов`язано ОСОБА_1 надати докази проходження військової служби у складі Збройних Сил України за новим місцем служби на теперішній час.

23.05.2023 через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 надав копію довідки про перебування на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 в період часу з 04.02.2023 по теперішній час.

Ухвалою Верховного суду від 24.05.2023 зупинено касаційне провадження у справі № 910/5241/20 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, повідомлено учасників справи, що судове засідання призначене на 13.06.2023 о 14:45 не відбудеться.

24.05.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали щодо протиправної діяльності відповідача. В обґрунтування вказаного клопотання, скаржник посилається на те, що підставою для ухвалення судом ухвали про поновлення провадження у справі стало клопотання відповідача з недопустимими доказами в порушення вимог Законів України "Про інформацію" та "Про захист персональних даних".

Верховний Суд відмовляє у задоволенні клопотання виходячи з такого.

За змістом частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 ГПК України однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки тощо.

Права учасників справи визначені у статті 42 ГПК України, серед яких такого права як вимагати від суду постановити окрему ухвалу відносно іншого учасника справи, не передбачено.

За приписами статті 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (ч. 1). Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (ч. 2). В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5). Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню (ч. 6).

Отже, окрема ухвала суду у розумінні положень статті 246 ГПК України є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

За своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних вказівок особі/особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.

Виходячи з аналізу правових норм ГПК України, суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено винесення окремої ухвали за клопотанням сторін у справі та відсутнє посилання на порядок і строки розгляду такого клопотання. Судом самостійно встановлюються наявність обставин та підстав для винесення окремої ухвали, що визначені ст. 246 ГПК України. В даному випадку таких обставин та підстав не встановлено.

Постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 171/2124/18, у пункт 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі № 521/18287/15-ц).

Таким чином, Верховний Суд не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали, з підстав передбачених статтею 246 ГПК України

Керуючись статтями 43, 246 ГПК України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк