СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Харків справа №917/1340/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
секретар судового засідання Лутаєва К.В.
за участю представників:
від позивача Кобрись О.М. (в порядку самопредставництва);
від відповідача не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», м. Полтава
на рішення господарського суду Полтавської області
ухвалене 23.03.2023 (повний текст підписано 10.04.2023) у м.Полтаві
у справі №917/1340/22 (суддя Погрібна С.В.)
за позовом Комунального підприємства «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради», м. Полтава
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», м. Полтава
про передачу товару

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Комунальне підприємство «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради», м. Полтава (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», м. Полтава (далі Відповідач) з вимогами про зобов`язання передати товар, а саме: пальне, яке знаходиться на відповідальному безкоштовному зберіганні за договором №387 від 09.11.2020 в обсязі 180000 літрів дизельного пального на суму 3898800,00грн. з ПДВ.

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.10.2022 відкрито провадження у справі №917/1340/22 та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.03.2023 (повний текст підписано 10.04.2023) у справі №917/1340/22 позовні вимоги Комунального підприємства «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» були задоволені повністю.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань з повернення Позивачу товар, а саме 180000 літрів дизельного пального на суму 3898800,00грн. з ПДВ, яке знаходиться на відповідальному безкоштовному зберіганні за договором №387 від 09.11.2020.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», не погодившись з ухваленим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 23.03.2023 у справі №917/1340/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. суд першої інстанції фактично обмежився дослідженням виключно положень договору та первинних документів, тоді як обставини, які дійсно мали місце на момент розгляду справи хоча і констатовані судом у рішенні, але належної оцінки не отримали і мотивів їх неприйняття у рішенні суд не навів. Указане призвело до прийняття формального рішення, яке у дійсності не відновить права Позивача, яке він вважає порушеним, у зв`язку з тим, що Відповідач виконати таке рішення суду не зможе;

6.2. судом не враховано дві підстави неможливості передати Позивачу 180000 літрів дизельного пального: (1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» у 2021 році припинила користування АЗС та не здійснює діяльність з реалізації пального, (2) Позивачу повернуті кошти за неотримані 180000 літрів дизельного пального в сумі 3898800,00грн.;

6.3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» до відзиву та заперечень надавало довідку власника автозаправних станцій ПТ «Компанія «Надежда» №124 від 21.11.2022, якою власник АЗС підтверджує припинення права користування АЗС у смт. Оржиця, вул. Центральна, 93, м. Гребінка, пров. Пирятинський, 326; м. Лубни, вул.Драгоманова, 33-а; м. Лубни, пр-кт. Володимирський, 80/1 (указані АЗС, зазначені у переліку, на яких здійснювалася заправка Відповідачем автотранспорту Позивача, Додаток №2 до договору №387 від 09.11.2020). Також у підтвердження припинення права користування зазначених АЗС було надано витяг з реєстру виданих, продовжених, анульованих та переоформлених ліцензій на право зберігання пального, опублікований 18.02.2022 ДПС України, у якому зазначено дату анулювання ліцензії, що додатково підтверджує, що указані об`єкти перебувають у користуванні зовсім іншою юридичної особи. У Додатку №2 до договору №387 від 09.11.2020 зазначені також АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнефть-АЗС-Україна», на яких могла бути здійснена поставка пального, але у квітні 2022 означені припинили господарську діяльність, оскільки кінцевий бенефіціар Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнефть-АЗС-Україна» належить до країни агресора у зв`язку з чим подальша робота АЗС неможлива. Своєю чергою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» за договором брало на себе зобов`язання поставити дизельне паливо на зазначені А3С у Додатку №2 до договору №387 від 09.11.2020 до 31.07.2021;

6.4. за період з 01.01.2021 до 31.07.2021 Позивач жодного разу не звернувся до А3С, указаних у Додатку №2 до договору за заправкою автотранспорту на підставі виданих талонів, що підтверджується наданим до суду звітом отоварених талонів Позивача за період 01.01.2021 - 31.12.2021. Своєю чергою, на даний час у Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» у наявності немає 180000 літрів дизельного пального, відсутні автозаправні станції - з цих причин зобов`язання з передачі дизельного пального фізично неможливо виконати. Відповідач неодноразово (листами №52 від 18.08.2022, №55 від 07.09.2022, №59 від 13.09.2022, №60 від 22.11.2022) повідомляв Позивача про неможливість подальшого виконання договору №387 від 09.11.2020, повідомивши причини, які знаходяться за межами його впливу та пропонуючи повернення грошових коштів у розмірі 3898800,00грн. за неотримані 180000 літрів дизельного пального;

6.5. Відповідач 05.01.2023 повернув Комунальному підприємству «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» кошти за договором №387 від 09.11.2020 за 180000 літрів дизельного пального у розмірі 3898800,00грн. на рахунок у Державній казначейській службі України, що підтверджується платіжною інструкцією №56459 від 05.01.2023 АТ «ПУМБ».

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Комунальним підприємством «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечують, зазначаючи що:

7.1. протиправні дії Відповідача в умовах військового стану зривають роботу по наданню екстреної медичної допомоги (швидкої допомоги) населенню на території всієї Полтавської області та зривають роботу системи охорони здоров`я Полтавської області, що несе загрозу для національної безпеки України, до складової якої належать, зокрема і охорона здоров`я. Так, доводи Відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності фізичної можливості для зберігання палива та відсутності у нього 180000 літрів палива не можуть слугувати підставами для звільнення останнього від виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Згідно з інформацією з офіційних сайтів Відповідача (https://bvsua.com/ua, https://www.oil.pl.ua (посилання на дані сайти Відповідач вказує у офіційному листуванні на бланках, у відзив на позов та додаткових поясненнях), які знаходяться у відкритому доступі в мережі Інтернет, реалізація пального останнім здійснюється без будь-яких обмежень юридичним та фізичним особам, дизельне пальне в наявності та продається в необмеженій кількості. Окрім того, предметом договору є дизельне паливо, які відноситься до речей, що визначаються родовими ознаками, а відтак, є замінною (ч.2 ст.186 Цивільного кодексу України);

7.2. з апеляційної скарги Відповідача не зрозуміло, куди поділося паливо, належне Позивачу, оскільки посилання останнього на звіт про «отоварення» талонів, складений ним одноособово, не може прийматися до уваги, адже складання таких звітів не передбачено умовами договору та жодним чином не спростовує обов`язку Відповідача виконати умови договору. Крім того, Відповідач без згоди Позивача 05.01.2023 самовільно намагався повернути кошти з метою уникнення виконання рішення суду про передачу товару, дані кошти повернуті йому з підставою платежу «повернення помилково зарахованих коштів». Позивач 09.01.2023 надав до ГУДКСУ у Полтавській області платіжне доручення №5 від 09.01.2023 на повернення помилково зарахованих коштів на суму 3898800,00грн., що було враховано судом першої інстанції при винесенні рішення;

7.3. умовами договору №387 від 09.11.2020 не передбачено повернення коштів у разі відмови Постачальника від виконання взятих на себе зобов`язань з поставки товару за договором.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Істоміна О.А.

9. Ухвалою від 20.04.2023 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/1340/22, а ухвалою від 11.05.2023, після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.03.2023 у судовому засіданні на 29.05.2023 о 09:00 з повідомленням учасників справи.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

12. У судовому засіданні 29.05.2023 уповноважений представник Позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник Відповідача у судове засідання 29.05.2023, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явився, про причини неявки не повідомив, що за висновком судової колегії, враховуючи визнання його явки необов`язковою, доведеність позиції безпосередньо зі змісту апеляційної скарги, а також достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

13. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

16. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, за результатом проведення процедури закупівлі UA-2020-09-11-003423-b (Звіт від 09.11.2020) 09.11.2020 між Комунальним підприємством «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» (Постачальник) укладено договір №387 (договір а.с.а.с.32-36), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язується у 2020 році поставити Замовнику товар, зазначений в тендерній пропозиції, а Замовник прийняти і оплатити товар, визначений у п.1.2 договору.

У п.1.2 договору сторони узгодили найменування (номенклатура, асортимент) товару: Нафта і дистиляти, код за ДК 021:2015 - 09130000-9 (09134200-9 дизельне паливо (талони) 200000 літрів.

17. Згідно з п.1.4 договору талон або паливна картка є документом встановленого Постачальником зразка та форми, одноразового використання, який посвідчує право Замовника та/або уповноваженого ним користувача на одержання певної кількості та певної марки пального на автозаправній станції (далі АЗС), зазначеній Постачальником у тендерній пропозиції. Талон або паливна картка має певний ступінь захисту, гарантований Постачальником.

18. Відповідно до п.1.5 договору право власності на пальне переходить до Замовника в момент передачі талонів або паливних карток Постачальником і може бути реалізоване в будь-який момент на АЗС, визначених Постачальником у тендерній пропозиції, тобто Постачальник зобов`язується забезпечити наявність та передати визначену кількість дизельного палива за першою вимогою Замовника по факту пред`явлення ним талону або паливної картки на певній АЗС.

З моменту переходу до Замовника права власності на дизельне паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС, товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні в Постачальника (п.1.6 договору).

19. Пунктом 3.1 договору встановлено, що ціна договору становить: 4332000,00грн. (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі гривень 00 копійок) в т. ч. ПДВ 722000,00грн. (сімсот двадцять дві тисячі гривень 00 копійок).

Розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред`явлення Постачальником рахунка на оплату товару та видаткової накладної на товар. Оплату за товар Замовник здійснює відповідно до п.1 ст.49 Бюджетного кодексу України, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника згідно рахунків-фактур, видаткових накладних у строк, що не перевищує 15 робочих днів з моменту поставки товару. Постачання Товару може здійснюватися частинами. Закупівля Товару здійснюється за бюджетні кошти. Підтвердженням того, що товар оплачується за рахунок бюджетних коштів, є перерахування коштів з відповідного розрахункового рахунка Замовника, який відкритий у Державній казначейській службі України (п.4.1 договору).

20. Відповідно до п.4.2 договору документом, що підтверджує прийом-передачу товару за цим договором, є підписані сторонами видаткові накладні.

Загальний строк (термін) поставки (передачі) товару: Постачальник передає у власність Замовнику товар в строк: з моменту укладання договору до 31.12.2020 на умовах розділу Х договору (п.5.1 договору).

21. Згідно з п.5.4 договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити товар шляхом здійснення заправки автотранспорту Замовника на АЗС. Заправка автотранспорту на АЗС здійснюється на підставі талонів або паливних карток Постачальника або його партнерів, встановленого зразка, які є документами суворої звітності. Довіреною особою Замовника для взаємовідносин по даному договору вважається особа пред`явник талонів або паливних карток. Перелік АЗС, на яких буде здійснюватися заправка автотранспорту Замовника, визначений у Додатку №2 до договору, який є невід`ємною частиною договору.

22. Пунктом 5.5. договору сторони встановили, що Постачальник гарантує заміну невикористаних Замовником талонів або паливних карток, строк дії яких закінчився, на інші талони або паливні картки такого ж номіналу та кількості, строк дії яких становить не менше 3 місяців з моменту проведення заміни.

23. Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020, а у частині розрахунків до повного виконання (п.10.1 договору).

24. Сторонами в подальшому було укладено додаткову угоду №1 від 23.12.2020 до договору та додаткову угоду №2 від 29.04.2021 до договору (а.с.а.с.42, 45), якими внесено зміни у п.5.1 та п.10.1 договору, та остаточно узгоджено загальний строк (термін) поставки (передачі) товару: Постачальник передає у власність Замовнику товар в строк: з моменту укладання договору до 31.07.2021 на умовах розділу Х договору (п.5.1 договору) та встановлено, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.07.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання (п.10.1 договору).

25. Місцевим судом встановлено, що на виконання умов договору №387 від 09.11.2020 Комунальне підприємство «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» 4332000,00грн. за платіжним дорученням №2435 від 27.11.2020 (а.с.49) та отримало від останнього товар на підставі видаткової накладної №85931 від 12.11.2020 (а.с.47), який передано на відповідальне зберігання Постачальнику відповідно до умов п.1.6 договору.

26. Відповідно до актів та доповідних записок представників Замовника від 23.08.2022 про відмову в заправці паливом автотранспорту (а.с.а.с.7-16), з 00:00 год. 08.08.2022 паливні талони заблоковані та не отоварюються в мережі АЗС Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», що призводить до реального зриву роботи системи охорони здоров`я Полтавської області в частині безперебійної роботи автотранспортних засобів спеціального призначення, у тому числі надання екстреної медичної допомоги на території Полтавської області, евакуації населення з зони бойових дій, екстреного транспортування важкопоранених військовослужбовців до лікарняних закладів України.

Згідно з актами звірки неотоварених (не використаних) талонів на пальне від 17.08.2022, підписаного сторонами, обсяг пального, яке знаходиться на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» за договором №387 від 09.11.2020 та не повертається на вимогу Позивача становить 180000 літрів дизельного пального на суму 3898800,00грн. з ПДВ (а.с.46).

27. Замовник надіслав на адресу Постачальника вимогу про виконання умов договору №387 від 09.11.2020, в якому просив повідомити підстави та причини не отоварювання паливних талонів, на яку 18.08.2022 надійшло повідомлення №52 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» про те, що з 22.08.2022 паливні талони, які поставлені на виконання умов договору №387 від 09.11.2020 не будуть отоварюватися через істотну зміну обставин, які Постачальник не міг передбачити на момент участі у тендері та укладенні договору та на які не може вплинути, зокрема, повномасштабне вторгнення РФ в Україну створило ряд перешкод у постачанні нафтопродуктів для Постачальника та інших підприємств, що входять у грушу компаній «Надежда», припинені торгівельні взаємовідносини з постачання дизельного пального з Білорусії, тоді як саме виробники цієї країни були основним постачальником дизельного пального на автозаправні станції східних регіонів. Зазначило, що залишки дизельного палива Постачальника, які знаходилися у квітні на зберіганні на нафтобазі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтотермінал» (Львівська обл., Стрийський район ) були знищені ворожою ракетою. (а.с.а.с.57-58).

27.1. Комунальним підприємством «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» повторно було надіслано вимогу Постачальнику №321 від 26.09.2022 про невідкладне виконання умов договору та повернення товару, а також претензію №326 від 28.09.2022 по невідкладному виконанню умов договору.

27.2. Листами №55 від 07.09.2022, №59 від 13.09.2022, №60 від 22.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» повідомляло Позивача про неможливість подальшого виконання договору №387 від 09.11.2020 та пропонуючи повернення грошових коштів у розмірі 3898800,00грн. за неотримані 180000 літрів дизельного пального.

28. З пояснень Відповідача судом встановлено, що Замовник не звертався протягом строку дії договору до місця поставки товару на АЗС, тоді як станом на 22.11.2022 частина не прийнятого Замовником дизельного палива становила 180000 літрів, що підтверджується актом звірки неотоварених (не використаних) талонів на пальне за 17.08.2022, тоді як Постачальником припинено використання АЗС у м. Лубни, вул. Драгоманова, 33а; м. Лубни, проспект Володимирський, 80/1; смт. Оржиця, вул. Центральна, 93; м. Гребінка, пров. Пирятинський, 32б, що підтверджується довідкою власника автозаправних станцій Приватним підприємством «Компанія «Надежда» №124 від 21.11.2022.

29. Відповідно до платіжної інструкції №56459 від 05.01.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» перераховано на рахунок Замовника вартість залишків невикористаного дизельного палива (180000 літрів) в сумі 3898800,00грн.

Позивач зазначає, що означені кошти були повернуті Замовником Товариству з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» як помилково перераховані, що підтверджується платіжним дорученням №5 від 09.01.2023.

30. Вказані в п.п.16-29 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

31. Враховуючи не передачу Відповідачем (Постачальником) товару, а саме дизельного пального в обсязі 180000 літрів, яке знаходиться на відповідальному безкоштовному зберіганні за договором №387 від 09.11.2020, Комунальне підприємство «Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради» звернулось до господарського суду з позовними вимогами до останнього про зобов`язанням вчинити такі дії з передачі означеного товару.

32. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом у світлі приписів Цивільного та Господарського кодексу України, які регламентують правовідносини з поставки та зберігання.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

33. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

34. Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання обов`язку з передачі дизельного пального в обсязі 180000 літрів за договором №387 від 09.11.2020, який відповідно до п.1.6 такого договору знаходиться у нього на відповідальному безкоштовному зберіганні.

35. Беручи до уваги правову природу укладеного договору №387 від 09.11.2020, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, що регулюють правовідносини з поставки товару (які згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж), а також правовідносини зі зберігання товару (враховуючи умови договору щодо зберігання товару Відповідачем з моменту переходу до Замовника права власності на нього та до моменту його фактичного отримання на АЗС).

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

36. Беручи до уваги встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

37. Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.663 Цивільного кодексу України, Продавець зобов`язаний передати товар Покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки), тоді як ч.1 ст.949, ст.953 Цивільного кодексу України щодо договору зберігання встановлено, що Зберігач зобов`язаний на першу вимогу Поклажодавця повернути йому річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Наразі, право на отримання товару в межах таких зобов`язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.5 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов`язку щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

38. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

39. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

40. Фактично сутність апеляційного перегляду визначена запереченнями Скаржника проти ефективності обраного Позивачем і застосованого судом способу захисту захищуваних і порушених прав через: 1) припинення Відповідачем у 2021 користування АЗС та не здійснення діяльності з реалізації пального; 2) повернення Позивачеві коштів за неотримане дизельне пальне в сумі 3898800,00грн.

41. Колегія апеляційного суду відмічає, що Скаржником не заперечуються і не спростовуються встановлені місцевим судом обставини та їх правова оцінка щодо: виконання Позивачем грошових зобов`язань у повному обсязі з оплати пального у кількості 200000 літрів; набуття Позивачем права власності на вказану кількість пального та його перебування у Відповідача на безкоштовному зберіганні; часткове фізичне отримання Позивачем пального Відповідача, унаслідок чого невикористаний залишок на зберіганні становить 180000 літрів; відмова у повернені приналежного Позивачеві пального у вказаному обсязі:

· вказані обставини підтверджені належними і достовірними доказами та не оскаржені Відповідачем;

· за висновком апеляційного суду викладена у оскаржуваному рішенні правова кваліфікація спірних відносин за договором №387 від 09.11.2020 як правовідносин купівлі-продажу, які після здійсненного та встановленого виконання (платіж Позивача та передачі прав власності на пальне шляхом оформлення видаткової накладної і видачі паливних талонів (карт) без фізичного передання товару) трансформувалися (правовідносини) у правовідносини за договором зберігання, у яких Позивач виступає Поклажодавцем, а Відповідач Зберігачем, повною мірою (правова кваліфікація) відповідає фактичним обставинам справи та релевантним нормам матеріального права.

42. Оцінюючи у світлі вказаного вище висновку апеляційного суду щодо повноти і належності встановлених місцевим судом обставин і їх правильної правової кваліфікації, доводи Скаржника, колегія суддів відмічає, що:

· Позивач як власник речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст.186 Цивільного кодексу України), що передані на зберігання Відповідачеві, в силу ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України управнений вимагати повернення від Зберігача відповідної кількості речей такого самого роду та такої самої якості, що узгоджується із ст.953 цього Кодексу та фактично опосередковує такий спосіб судового захисту як спонукання до виконання обов`язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України);

· оскільки цей спосіб захисту прямо передбачений чинним законодавством для випадку, застосовному у спірних правовідносинах, та спрямований на відновлення бажаного Позивачем права власності на приналежне майно, родові ознаки якого дозволяють через замінність забезпечити саме необхідну натуральну (товарну) форму, відсутні підстави заперечувати ефективність обраного способу судового захисту у згадуваному Скаржником контексті.

43. Аргументи Скаржника фактично спрямовані не на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості рішення суду першої інстанції, а не ствердження неможливості його виконання. Однак, ані припинення господарської діяльності щодо використання певних АЗС чи діяльності в Україні партнерів/контрагентів Відповідача (що не може ототожнюватися із припиненням діяльності, пов`язаної з пальним взагалі), ані стверджувана відсутність у Відповідача відповідного майна у поточний момент (яка не може вважатися доведеною через відсутність за умовами договору №387 від 09.11.2020 жодних обмежень щодо місць зберігання пального та відсутність у матеріалах справи відомостей щодо приналежних Відповідачеві на праві власності чи користування всіх відповідних активів чи прав вимоги поставки пального до інших осіб) не припиняє у розумінні ст.346 Цивільного кодексу України права власності Позивача на придбане пальне та обов`язку Відповідача з його повернення за ст.953 Цивільного кодексу України:

· апеляційний суд відмічає, що оскаржуване рішення помилково сприймається Скаржником як таке, що може виконуватися виключно у спосіб відновлення схеми господарської діяльності Відповідача та його контрагентів, яка існувала на момент укладення договору та придбання пального подібного застереження/обмеження щодо способу і порядку виконання рішення не містить;

· визначеність об`єкту повернення родовими ознаками за змістом ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України передбачає можливість заміни речі на аналогічну кількість і якість, а оскільки дизельне пальне як таке присутнє в обігу на ринку України, навіть імовірність поточної фізичної відсутності відповідного обсягу пального Відповідача (яка може встановлюватися на етапі виконання рішення і не впливає на законність його постановлення) не може розцінюватися як неможливість виконання Відповідач не позбавлений можливості придбати відповідне пальне у інших осіб для передання/повернення Позивачеві;

· не є підставою для припиненням права власності Позивача на спірний обсяг пального, або обов`язків Відповідача з безоплатного його збереження (а отже і повернення за вимогою Поклажодавця) приведені у п. 6.4. цієї постанови обставини заправлення/не заправляння транспортних засобів на певних АЗС.

44. Неспроможність другого аргументу Відповідача (повернення коштів із власної ініціативи) зумовлена нерозумінням або самовільною зміною природи спірних правовідносин, оскільки:

· дійсно, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України передбачає можливість повернення Покупцю суми попередньої оплати у разі не передання товару у встановлений строк як альтернативи поставки такого товару, проте: обрання конкретного способу відновлення свого права належить і реалізується саме Покупцем, а не особистим вибором Продавця і реалізація того чи іншого способу захисту можлива у ситуації не припинених правовідносин з купівлі-продажу (не виконаних обов`язків з передачі товару у власність), тоді як у даному випадку такі правовідносини припинені і спір розглядається у розрізі відносин зберігання;

· положення ст.ст.950, 951 Цивільного кодексу України передбачають можливість трансформації обов`язку Поклажодавця з фізичного повернення майна у грошове зобов`язання з відшкодування збитків, однак для цього має бути: доведеним саме відсутність майна і неможливість його надання/заміни для речей визначених родовими ознаками; висування Позивачем позовних вимог саме про відшкодування збитків; доведення рівня ринкової (поточної) вартості втраченого/ відсутнього пального розміру запропонованої/сплаченої грошової компенсації.

45. Оскільки вказані вище умови не дотримані, остільки самостійні і самовільні дії Відповідача з перерахування на рахунок Позивача коштів в сумі 3898800,00грн. жодною мірою не припиняє обов`язку Зберігача, визначеного ст.953 Цивільного кодексу України, у примушенні до виконання якого полягає суть оскаржуваного рішення (апеляційний суд враховує, що на всі пропозиції Відповідача повернути відповідну суму попередньої оплати Позивач послідовно вимагав виконання обов`язку з повернення пального (а.с.а.с.188, 189).

Крім того, апеляційний господарський суд також враховує аргументи відзиву на апеляційну скаргу щодо невідкладно вжитих Позивачем заходів з повернення коштів Відповідачеві як помилково перерахованих (п.7.2. цієї постанови).

46. З огляду на викладене, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

47. За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», м. Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.03.2023 (повний текст підписано 10.04.2023) у справі №917/1340/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 23.03.2023 (повний текст підписано 10.04.2023) у справі №917/1340/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», м.Полтава.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 29.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 30.05.2023.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна