ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.06.2023м. ДніпроСправа № 904/1327/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх. 30.05.2023)

у справі №904/1327/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аульська хлоропереливна станція"

до Державного міжрайонного підприємства Водопровідно-каналізаційного господарства "ДНІПРО-ЗАХІДНИЙ ДОНБАС"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Суд продовжує здійснювати провадження у справі №904/1327/23.

Через відділ документального забезпечення 30.05.2023 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача 1.593.298,20 грн заборгованості за отриманий товар на підставі договору поставки від 21.02.2022 №25/22 та 204.813,12 грн штрафних санкцій.

Розглянувши клопотання позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач, зокрема, вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог необхідно розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою майнового характеру, яку було заявлено в позовній заяві.

Відповідно до заяви від 30.05.2023 позивач, окрім вимог про стягнення основної суми заборгованості 1.593.298,20 грн, просить суд також стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 165.625,13 грн та три проценти річних у розмірі 39.187,99 грн (разом 204.813,12 грн).

За змістом принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленого у статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (зокрема, постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №910/13267/18, від 03.08.2020 №911/2139/19).

Суд зазначає, що хоча подана позивачем заява від 30.05.2023 й була названа останнім як заява про збільшення позовних вимог, за своїм змістом така заява, у частині вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, є новими позовними вимогами, оскільки такі вимоги не змінюють ні предмет вимоги позивача з якою він звернувся до суду вперше - стягнення основної суми заборгованості, ні підстави її стягнення. Натомість стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних становить самостійний предмет позову щодо стягнення саме таких сум та обґрунтовується самостійними підставами для їх стягнення (прострочення грошового зобов`язання, обставини знеціненням грошових коштів від інфляції, обґрунтованість розміру такої міри відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, період нарахування таких сум тощо). Такі вимоги хоча і є пов`язаними підставами виникнення з первісно заявленими позивачем у цій справі вимогами про стягнення основної заборгованості, однак їх розгляд спільно з цими первісними вимогами в одному провадженні міг бути здійснений лише у разі дотримання позивачем положень статті 173 ГПК України.

Відповідно до статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами, зокрема, одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 173 ГПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

У пункті 6 частини другої статті 42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи заява позивача від 30.05.2023, якою він фактично заявив нові додаткові позовні вимоги, була подана після початку підготовчого засідання, що свідчить про недотримання ним вимог статті 173 ГПК України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Таким чином, відповідно до положень ГПК України заява позивача від 30.05.2023 підлягає залишенню без розгляду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.03.2023 у cправі №922/3639/16.

Крім цього, господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо повернення надміру сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у зв`язку із внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, у позивача наявна можливість повернути судовий збір у розмірі 3.072,20 грн.

Керуючись ст. ст. 173, 226, 234, 235 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх. 30.05.2023) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя С.А. Дупляк