РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2023Справа №910/2118/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг"

про стягнення 26 769,99 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року Фізична особа-підприємець Бережний Геннадій Анатолійович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" про стягнення 26 769,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог Фізична особа-підприємець Бережний Геннадій Анатолійович стверджує, що ним у липні 2022 року було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" згідно Договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом №ПР-000150/2022 від 06.07.2022 та заявки на здійснення перевезення №285 від 06.07.2022 послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом з м. Дніпро (Україна) в м. Хмельницький (Україна), в той час як відповідач свого обов`язку з оплати даної послуги не виконав, у зв`язку з чим у нього виник борг перед позивачем у сумі 25 000,00 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором про перевезення вантажу автомобільним транспортом №ПР-000150/2022 від 06.07.2022 позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" інфляційних втрат у розмірі 1 769,99 грн., нарахованих за період з 27.07.2022 по 31.12.2022.

У змісті позовної заяви Фізична особа-підприємець Бережний Геннадій Анатолійович вказує, що очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 7 200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 відкрито провадження у справі №910/2118/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 15.02.2023 була надіслана відповідачу 17.02.2023 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04201, м. Київ, вул. Петра Дегтяренка, буд. 35.

Однак поштове відправлення №132 не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 28.02.2023 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 25.02.2023 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 15.02.2023 є 25.02.2023 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 у справі №910/2118/23 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" повинне було подати відзив на позов у строк до 13.03.2023 включно (згідно ч. 4 ст. 116 Цивільного кодексу України, оскільки останній день 15-денного строку припадав на вихідний день - 12.03.2023 - неділю).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

06.07.2022 між Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" (експедитор) укладено Договір №ПР-000150/2022 про перевезення вантажу автомобільним транспортом (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.2 якого перевізник згідно умов цього договору здійснює перевезення вантажу власним (або найманим) автомобільним транспортом і несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажів з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі вантажоодержувачу. У разі залучення перевізником третіх осіб до виконання своїх зобов`язань за даним договором, перевізник залишається відповідальним перед експедитором за дії чи бездіяльність таких третіх осіб.

Згідно п. 2.1 Договору перевізник організовує перевезення вантажів на підставі заявок експедитора. Конкретні умови по кожному замовленню погоджуються сторонами і вказуються у заявці, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Вартість перевезення обумовлюється сторонами на кожне перевезення в заявці (п. 3.1 Договору).

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що підтвердженням факту надання послуг є оригінал товарно-транспортної накладної (ТТН, CMR) з відміткою відправника вантажу, перевізника, одержувача вантажу, або інший документ, що підтверджує отримання вантажу вантажоодержувачем та акт виконаних робіт/наданих послуг в 2-х екземплярах, підписаний з боку перевізника.

У пункті 3.4 Договору погоджено, що підставою для здійснення оплати послуг перевізника є оригінал рахунку-фактури, наданий останнім в одному екземплярі, оригінал товарно-транспортної накладної (ТТН, CMR) по відповідній заявці з відміткою вантажоодержувача про прийомку вантажу та оригінали інших документів, зазначених в заявці на перевезення, акт виконаних робіт у двох екземплярах підписаний із боку перевізника та податкові накладні, оформлені у відповідності до діючого податкового законодавства України. Вказані документи мають бути надані не пізніше 14 днів після виконання перевезення. Ненадання перевізником повного комплекту вищевказаних документів дає право експедиторові відмовити в здійсненні оплати до моменту надання необхідних документів. Експедитор оплачує замовлені послуги протягом 10 банківських днів з моменту отримання експедитором всього переліку документів, вказаних у заявці.

Даний договір діє з моменту його підписання до 31.12.2022, а в частині розпочатих і незакінчених зобов`язань - до повного їх виконання. Якщо жодна із сторін за тридцять календарних днів до закінчення строку дії договору не заявить про припинення дії договору, дія договору автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік (п. 7.1 Договору).

Відповідно п. 8.4 Договору договір, заявки та інші документи, які відправляються за допомогою факсимільного зв`язку (факсом) чи електронною поштою однією із сторін іншій стороні, мають бути замінені на оригінали шляхом надіслання поштою чи вручення представникам сторін. До отримання оригіналів документів їх копії за допомогою факсимільного зв`язку (факсом) чи електронною поштою мають повну юридичну силу, погоджують права та обов`язки сторін, можуть бути надані в судові інстанції як докази. Обов`язок по передачі оригіналів документів покладається на перевізника.

06.07.2022 Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" складено заявку на здійснення перевезення №285 від 06.07.2022 (надалі - Заявка), згідно якої позивач взяв на себе зобов`язання з перевезення автомобілем DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , алкоголю в кількості 20 тон об`ємом 86 куб.м. з м. Дніпро в м. Хмельницький. У Заявці погоджено, що вартість послуг перевезення складає 25 000,00 грн., яка підлягає сплаті шляхом безготівкового переказу з ПДВ протягом 5-10 банківських днів на підставі оригіналів повного вірного пакету документів (2 CMR, ТТН) та зареєстрованої податкової накладної, які мають бути надіслані протягом одного робочого дня.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" боргу у розмірі 25 000,00 грн. з оплати наданих позивачем у липні 2022 року послуг по перевезенню вантажу. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором про перевезення вантажу автомобільним транспортом №ПР-000150/2022 від 06.07.2022 позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" інфляційних втрат у розмірі 1 769,99 грн., нарахованих за період з 27.07.2022 по 31.12.2022.

Укладений сторонами Договір є договором перевезення вантажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України та Глави 64 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Надання позивачем у липні 2022 року на підставі Договору послуг відповідачу по перевезенню алкоголю в кількості 20 т об`ємом 86 куб.м. з м. Дніпро в м. Хмельницький підтверджується підписаними представниками відправника, водія-експедитора та одержувача товарно-транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв від 06.07.2022.

Статтею 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 3.4 Договору погоджено, що підставою для здійснення оплати послуг перевізника є оригінал рахунку-фактури, наданий останнім в одному екземплярі, оригінал товарно-транспортної накладної (ТТН, CMR) по відповідній заявці з відміткою вантажоодержувача про прийомку вантажу та оригінали інших документів, зазначених в заявці на перевезення, акт виконаних робіт у двох екземплярах підписаний із боку перевізника та податкові накладні, оформлені у відповідності до діючого податкового законодавства України. Вказані документи мають бути надані не пізніше 14 днів після виконання перевезення. Ненадання перевізником повного комплекту вищевказаних документів дає право експедиторові відмовити в здійсненні оплати до моменту надання необхідних документів. Експедитор оплачує замовлені послуги протягом 10 банківських днів з моменту отримання експедитором всього переліку документів, вказаних у заявці.

Згідно Заявки позивач повинен був направити відповідачу 2 CMR, ТТН та зареєстровану податкову накладну.

07.07.2022 Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем було сформовано за наслідками спірної господарської операції із перевезення вантажу податкову накладну на суму 25 000,00 грн., яка була зареєстрована 15.07.2022, що підтверджується квитанцією Державної податкової служби України.

Також Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" рахунок №125 від 07.07.2022 на суму 25 000,00 грн. на оплату автомобільних транспортних послуг за маршрутом: м. Дніпро Дніпропетровської обл. - м. Хмельницький Хмельницької обл. та складено в односторонньому порядку акт №125 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.07.2022.

На підтвердження направлення даних документів (товарно-транспортних накладних, рахунку, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), податкової накладної) Товариству з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем надано суду експрес-накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" №2917 від 08.07.2022, як це і передбачалось п. 6.8 Заявки.

Таким чином, зважаючи, що перевезення було виконане 06.07.2022, а відповідні документи були направлені позивачем відповідачу 08.07.2022, суд дійшов висновку, що Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем було належним чином та у відповідності до Договору і Заявки виконано свої зобов`язання як з перевезення вантажу, так і з направлення документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг".

При цьому, судом враховано, що Договором та Заявкою передбачалось направлення позивачем як ТТН, так і CMR, однак CMR це міжнародна товарно-транспортна накладна, яка використовується при міжнародних вантажних перевезеннях автомобільним транспортом, в той час як в даному випадку перевезення вантажу здійснювалось в межах України, а відтак в її складенні не було доцільності з огляду на наявність підписаних представниками відправника, водія-експедитора та одержувача вантажу товарно-транспортних накладних.

Як вбачається із експрес-накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" №2917 від 08.07.2022 представником відповідача було отримано надісланий позивачем пакет документів 12.07.2022.

Відповідно пункту 3.4 Договору експедитор оплачує замовлені послуги протягом 10 банківських днів з моменту отримання експедитором всього переліку документів, вказаних у заявці.

У пункті 4.1 Заявки також зазначено, що послуги перевезення оплачуються експедитором протягом 5-10 банківських днів на підставі оригіналів повного вірного пакету документів (2 CMR, ТТН) та зареєстрованої податкової накладної.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Судом враховано, що сторонами визначався строк оплати послуг перевезення у банківських днях.

Визначення поняття "банківський день" наявне у п.п. 6 п. 4 Положення про порядок здійснення банками операцій за акредитивами, затвердженого постановою Правління Національного банку України №514 від 03.12.2003, згідного якого це робочий день банку в тому місці, у якому повинна виконуватися дія, передбачена Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів або іншими міжнародними документами, затвердженими Міжнародною торговельною палатою.

Тобто банківський день - це частина робочого дня, протягом якої приймаються документи на переказ. Дні визначаються для банків робочими за правилами, встановленими відповідною постановою Національного банку України.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" на виконання своїх зобов`язань повинне було перерахувати на користь Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича кошти у розмірі 25 000,00 грн. до 26.07.2022 включно.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати відповідачем за надані Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем у липні 2022 року послуги перевезення вантажу згідно Договору вартістю 25 000,00 грн. станом на дату розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись наведеними нормами господарського процесуального закону, суд приходить до висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" наявна прострочена заборгованість перед Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем у розмірі 25 000,00 грн.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача у розмірі 25 000,00 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовна вимога Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича про стягнення суми основного боргу у розмірі 25 000,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" інфляційних втрат у розмірі 1 769,99 грн., нарахованих за період з 27.07.2022 по 31.12.2022.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат з врахуванням у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" суд приходить до висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" інфляційних втрат у розмірі 1 769,99 грн.

За таких обставин позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича підлягають задоволенню в повному обсязі, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" підлягає стягненню сума основного боргу у розмірі 25 000,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 769,99 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Фізична особа-підприємець Бережний Геннадій Анатолійович вказує, що очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 7 200,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем було долучено докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви.

Представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича в межах справи №910/2118/23 здійснювалось адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008) на підставі Договору про правову допомогу від 01.02.2023 та ордеру серії ВО №1047642 від 04.02.2023.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно пункту 1.1 Договору про правову допомогу від 01.02.2023 за цим договором повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі з ТОВ "Елкаро Холдінг". З цією метою: 1. Здійснити огляд, дослідження, аналіз та попередню правову оцінку доказів за їх місцезнаходженням (3 год.). 2. Провести заходи досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (0,5 год.). 3. Здійснити аналіз судової практики (0,5 год.). 4. Зробити арифметичні розрахунки (0,5 год.). 5. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (6 год.). 6. Вчинити інші дії необхідні для розгляду справи в суді та з метою забезпечення примусового виконання судового рішення (3 год.).

Пунктом 2.1 Договору про правову допомогу від 01.02.2023 передбачено, що за здійснення дій, визначених пунктом 1.1 цього договору, довіритель сплачує повіреному винагороду в розмірі 5 400,00 грн.

При задоволенні позову довіритель сплачує повіреному премію (гонорар успіху) у сумі 2 000,00 грн. (п. 2.3 Договору про правову допомогу від 01.02.2023).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем було подано до суду складений позивачем та адвокатом Лозою В.М. акт приймання-передачі наданих послуг від 04.02.2023, у відповідності до якого адвокатом було надано, а Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем прийнято наступні послуги:

- огляд, дослідження, аналіз та попередню правову оцінку документів та інших доказів за їх місцезнаходженням (3 год. 10 хв.);

- проведено заходи досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (20 хв.);

- здійснено аналіз судової практики (30 хв.);

- проведено арифметичні розрахунки (25 хв.);

- підготовлено пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготовлено позовну заяву (6 год. 25 хв.);

- вчинено інші дії, необхідні для розгляду справи в суді, її повного юридичного супроводу, в т.ч. забезпечення виконання рішення (3 год.).

Загальна вартість наданих послуг складає 5 400,00 грн. (п. 1.2 акту приймання-передачі наданих послуг від 04.02.2023).

Фізичною особою-підприємцем Бережним Геннадієм Анатолійовичем було оплачено вказані у акті приймання-передачі наданих послуг від 04.02.2023 послуги вартістю 5 400,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 04.02.2023.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Тобто в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

Відносно додаткової оплати ("гонорар успіху") при позитивному для клієнта рішенні в розмірі 2 000,00 грн. то суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зазначила, що в рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат (постанова Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №640/2756/19).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зважаючи на незначну складність даної справи, невеликий обсяг та однозначний характер доказів по цій справі, елементарні розрахунки суми боргу (яка не оплачувалась частково відповідачем) та інфляційних втрат (один період/одна сума), суд не вбачає розумним та доцільним покладення на відповідача обов`язку із компенсації гонорару успіху, оскільки в такому випадки витрати позивача на професійну правничу допомогу будуть неспівмірними із складністю справи.

Надавши оцінку дотриманню критеріїв формування розміру гонорару адвоката, суд прийшов до висновку про те, що у даному конкретному випадку наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 400,00 грн. (що і так складає більше 20% від ціни позову), оскільки цей розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

В іншій частині заявлений розмір витрат є необґрунтованим, а тому не підлягає покладенню на відповідача обов`язку із його компенсації.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елкаро Холдінг" (04201, м. Київ, вул. Петра Дегтяренка, буд. 35; ідентифікаційний код 39880549) на користь Фізичної особи-підприємця Бережного Геннадія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) борг у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 769 (одну тисячу сімсот шістдесят дев`ять) грн. 99 коп., судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 26.05.2023.

Суддя Р.В. Бойко