ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"17" травня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/780/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Дніпро Дніпропетровської області про поновлення процесуального строку на подання письмових пояснень у справі №907/780/21 за позовом ОСОБА_2 р.л., Люксембург, Альфа Ечівментс С.а.р.л., Люксембург до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Перечинський лісохімічний комбінат, м. Перечин Закарпатської області, з участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , м. Дніпро Дніпропетровської області, Сан Грінвуд Інтернешнл С.а.р.л., Люксембург, ОСОБА_4 , м. Дніпро Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , м. Дніпро Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю Перечинський лісохімічний комбінат по питанню 3 порядку денного, оформленого протоколом від 02.10.2018 в частині затвердження нової редакції Статуту Товариства з додатковою відповідальністю Перечинський лісохімічний комбінат; визнання недійсною нової редакції Статуту Товариства з додатковою відповідальністю Перечинський лісохімічний комбінат, затвердженої рішенням Загальних зборів учасників Товариства (питання 3 порядку денного, оформленого протоколом від 02.10.2018); скасування запису про державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з додатковою відповідальністю Перечинський лісохімічний комбінат, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0000387 від 09.10.2018, виконаного приватним нотаріусом Селехман О.А. (з урахуванням заяви про зміну предмета позову),

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.11.2022 до участі у справі №907/780/21 залучено ОСОБА_4 , м. Дніпро Дніпропетровської області та ОСОБА_1 , м. Дніпро Дніпропетровської області в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та встановлено залученим третім особам строк на подання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову з урахуванням заяви про зміну предмета позову до 23.01.2023; зобов`язано позивача у строк до 16.01.2023 подати господарському суду докази надіслання залученим третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалами Господарського суду Закарпатської області від 26.01.2023 поновлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 процесуальний строк на подання письмових пояснень щодо заявленого позову у справі №907/780/21, встановлено строк на подання таких до суду до 21.02.2023.

На електронну адресу суду надійшло клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Дніпро Дніпропетровської області б/н від 16.05.2023 (вх. №02.3.1-02/3562/23 від 16.05.2023), яким останній, серед іншого, просить поновити йому процесуальний строк на подання суду письмової позиції щодо заявленого позову, покликаючись на неотримання ним станом на 16.05.2023 копії позовної заяви та долучених до неї документів.

Оцінюючи вищевказане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зміст вищенаведених норм ГПК України свідчить про те, що права сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання письмових пояснень щодо заявленого позову) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі Walchli v. France, заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; ТОВ Фріда проти України, заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на викладене, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Наведена норма процесуального права пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Суд зауважує, що за змістом процесуального закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України, учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів, є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

В даному випадку, наведені третьою особою аргументи в обґрунтування неможливості своєчасного подання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову у справі №907/780/21 суд вважає поважними та приходить до висновку про необхідність поновити ОСОБА_1 , м. Дніпро Дніпропетровської області строк на подання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову в даній справі.

Керуючись ч. 2 ст. 119, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Дніпро Дніпропетровської області про поновлення процесуального строку на подання письмових пояснень щодо заявленого позову у справі №907/780/21 задоволити.

2. Поновити ОСОБА_1 , м. Дніпро Дніпропетровської області процесуальний строк на подання письмових пояснень щодо заявленого позову у справі №907/780/21.

3. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

4. Ухвалу надіслати учасникам справи.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 31.05.2023.

Суддя Пригара Л.І.