РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2023Справа № 910/2988/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Людмили ШКУРДОВОЇ, розглянувши матеріали справи № 910/2988/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера «Б»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Васко Україна» (03189, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, буд. 6, корп. Д, кв. 43)

про стягнення 308477,23 грн та вилучення майна

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Васко Україна» про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 210224-6/ФЛ-Ю-А від 24.02.2021 у розмірі 308477,23 грн та вилучення об`єкту лізингу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором фінансового лізингу № 210224-6/ФЛ-Ю-А від 24.02.2021, укладеним між позивачем та відповідачем, у зв`язку з чим у відповідача за період з 18.08.2022 по 01.12.2022 утворилася заборгованість у сумі 79038,87 грн. Враховуючи викладене, позивач згідно з ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 79038,87 грн. боргу, 10176,31 грн відсотків річних на підставі п. 2.7 договору, 1447,74 грн. інфляційних втрат, 10176,31 грн. пені на підставі п. 7.1.1 договору, 180846,00 грн неустойки на підставі п. 7.1.2 договору та 26792,00 грн. штрафу на підставі п. 7.1.3 договору. Також, у зв`язку з тим, що договір фінансового лізингу, на підставі якого відповідач до сих пір володіє та користується майном (об`єктом лізингу), припинився, то позивач просить вилучити та повернути об`єкт лізингу власнику майна - ТОВ «Бест Лізинг».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/2988/23 сторони були повідомлені відповідно до приписів ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Васко Україна» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 210224-6/ФЛ-Ю-А.

Відповідно до пункту 1.1 договору (в редакції Загальних умов договору, які є додатком до Договору лізингу) Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування вживаний предмет лізингу (надалі - «предмет лізингу»), найменування, марка, модель, комплектація, номер шасі (кузова, рами), рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в Додатку «Специфікація» (надалі - «Специфікація»), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов та на підставі цього Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Строк користування Лізингоодержувачем Предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку «Графік сплати лізингових платежів» до Договору (надалі - «графік») та починається з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року (пункт 1.2. Договору).

Згідно умов Договору лізингу Предметом лізингу є - Вантажний автоомобіль Toyota Hilux, загальною вартістю 669800,00 грн з ПДВ.

Відповідно до пункту 2.2 Загальних умов Договору усі платежі за Договором Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у Число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до Графіку та Загальних умов, а також інших положень цього Договору та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Предмета лізингу (з врахуванням коригування, вказаного в п. 2.5, 2.6 Загальних умов); винагороду (комісію) Лізингодавцю за отриманий у лізинг Предмет лізингу з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.7-2.9, 3.5 Загальних умов Договору. При цьому, сторони погодили що такі лізингові платежі за цим договором не містять покупної ціни, передбаченої цим договором і, у сукупності, є платою за користування предметом лізингу.

Згідно умов Договору лізингу Лізингоодержувач здійснює платежі згідно додатку «Графік сплати лізингових платежів» та інших умов договору та чинного законодавства.

Відповідно до пункту 2.1.7.1 Загальних умов Договору числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання Акту (наприклад: дата підписання Сторонами Акту - 25.07.2018. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 14.08.2018. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 14 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

Згідно з пунктом 2.4 Загальних умов Договору, якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню.

Відповідно до пункту 2.1.6. Загальних умов Договору акт - це акт приймання-передачі Об`єкту лізингу в лізинг.

Відповідно до пункту 2.1.8. Загальних умов Договору період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання Акту.

Сторонами підписано додатки до договору, які є його невід`ємною частиною, зокрема, графік сплати лізингових платежу та специфікацію.

У Графіку сплати лізингових платежів сторонами погоджено місячні розміри лізингових платежів, які повинні сплачуватись лізингоодержувачем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем передано, а відповідачем прийнято в користування Предмет лізингу, а саме: б/в вантажний - загальний пікап Toyota, моделі Hilux, 2017 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , що підтверджується підписаним сторонами Актом від 25.02.2021 прийому-передачі Предмету лізингу в користування за договором № 210224-6/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 24.02.2021.

Відповідно до п. 2.1.7.1 Загальних умов Договору лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 30 числа кожного місяця (наприклад: 17 березня 2021 р., 17 квітня 2021 р., 17 травня 2021 р., 17 червня 2021 р. і т.д.) в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів.

Згідно доводів Позивача, відповідачем не виконано зобов`язання щодо сплати лізингових платежів в загальному розмірі 79038,87 грн, а саме в періоди: з 17.08.2022 в розмірі 1473,46 грн (18 період лізингу); з 16.09.2022 в розмірі 20901,17 грн (19 період лізингу), оскільки 17.09.2022 є вихідних днем; з 17.10.2022 в розмірі 19921,35 грн (20 період лізингу); з 17.11.2022 в розмірі 18892,88 грн (21 період лізингу); з 30.11.2022 в розмірі 17850,01 грн (22 період лізингу).

Матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем лізингових платежів на суму 79038,87 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 2 ст. 806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором. Протягом строку дії договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може бути змінено у випадках та порядку, передбачених таким договором.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші пла тежі.

Пунктом 2.7. Загальних умов Договору встановлено, що у випадку прострочення Лізингоодержувачем сплати лізингових платежів, Лізингодавець має право на підставі статті 625 ЦК України нараховувати, а Лізингоодержувач відповідно сплачувати проценти річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення протягом всього періоду існування простроченої заборгованості.

Згідно пункту 5.2.1. Загальних умов Договору Лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати Лізингодавця про стан та адресу базування Предмета лізингу шляхом направлення Лізингодавцю звіту у формі встановленою Додатком «Довідка» до Договору. В разі настання з Предметом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це Лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій Додатком «Довідка» до Договору.

За твердженням Позивача відповідач в порушення п. 5.2.1 Загальних умов Договору лізингу жодного разу не здійснив інформування Позивача про стан та адресу базування Предмету лізингу.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Пунктом 6.6 Загальних умов Договору визначено, що у будь-якому випадку незважаючи на те, вирішить лізингоодержувач скористатися можливістю здійснити викупний платіж, або не вирішить, лізингодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1 - 6.1.4 Загальних умов. У разі порушення лізингоодержувачем умов пунктів 4.4, 6.5, 9.3 Загальних умов, умов додатку «Страхування» до договору лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитися (розірвати) від договору та вилучити об`єкт лізингу у лізингоодержувача в наступному порядку: лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкта лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу є місцезнаходження лізингодавця. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок протягом строку встановленому у повідомленні про вилучення об`єкта лізингу повернути об`єкт лізингу лізингодавцю. Незалежно від цього Лізингодавець має право самостійно вилучити Предмет лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) Предмета лізингу без будь-яких погоджень або дозволів Лізингоодержувача або будь-яких інших осіб, з покладенням на Лізингоодержувача понесених при цьому витрат (пп. 6.6.1 Загальних умов Договору).

Пунктом 7.1.1 Загальних умов Договору передбачено відповідальність Лізингоодержувача за порушення обов`язку зі своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, а саме: сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки та відшкодувати всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців від дня коли сплата мала відбутися.

Відповідно до пункту 7.1.2 Загальних умов Договору Лізингоодержувач та/або інші особи, яким Предмет лізингу може бути надано Лізингоодержувачем у тимчасове користування, не повернули Предмет лізингу або повернули його невчасно, зокрема у випадках вилучення Предмета лізингу у відповідності до даного Договору або чинного законодавства України, Лізингоодержувач сплачує на вибір Лізингодавця неустойку (штраф) у розмірі, передбаченому ч. 2 статті 785 ЦК України або лізингоодержувач сплачує лізингодавцю договірну санкцію (неустойку) у розмірі 1 % остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен день прострочення повернення Предмета лізингу.

Відповідно до п. 2.1.5 Договору лізингу, Остаточна загальна вартість Предмета лізингу вартість предмета лізингу, вказана в Акті, або в останньому по даті акті коригування вартості Предмета лізингу, направленому Лізингодавцем Лізингоодержувачу.

Остаточна загальна вартість Об`єкта лізингу згідно акту прийому-передачі майна від 25.02.2021 р. становить 669800,00 грн. (1% від вказаної суми - 6698,00 грн).

Пунктом 7.1.3 Загальних умов Договору встановлено, що Лізингоодержувач за порушення, зокрема п. 5.2. Загальних умов Договору сплачує Лізингодавцю договірну санкцію (штраф) у розмірі 1 % остаточної загальної вартості Предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення Остаточної загальної вартості Предмету лізингу) протягом строку дії Договору.

Позивачем на адресу Відповідача надіслано повідомлення № 3051 від 23.11.2022, яким позивач згідно з п. 6.6.1 загальних умов договору повідомив відповідача про розірвання (відмову від) договору фінансового лізингу № 210224-6/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 24.02.2021 та вимагав в строк до 30.11.2022 включно повернути об`єкт лізингу за договором. На підтвердження направлення вказаного повідомлення до позову додано копію фіскального чеку від 25.11.2022.

Проте, Відповідач не повернув Предмет лізингу, а кількість днів прострочення становить 57.

Враховуючи викладене, позивачем здійснено нарахування відповідачу 10176,31 грн відсотків річних на підставі п. 2.7 договору, 1447,74 грн. інфляційних втрат 10176,31 грн. пені на підставі п. 7.1.1 договору, 180846,00 грн неустойки на підставі п. 7.1.2 договору та 26792,00 грн. штрафу на підставі п. 7.1.3 договору.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов чи заперечень щодо проведеного розрахунку нарахованих штрафних санкцій, відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом.

Частиною 5 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається.

В свою чергу, жодних доказів сплати обумовлених Договором лізингових платежів матеріали справи не містять.

Відтак, оскільки доказів виконання обов`язку зі сплати лізингових платежів відповідач суду не надав, то у позивача існувало право на односторонню відмову від Договору є обґрунтованими.

Разом з тим суд зауважує, що з огляду на положення ч. 5 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» та п.п. 6.6.1 Загальних умов Договору, лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня наступного за днем відправлення лізингодавцем відповідного про це повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи встановлені судом вище обставини справи, судом встановлено порушення Відповідачем умов Договору в частині сплати лізингових платежів, а тому Позивачем правомірно заявлено вимогу щодо стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 79038,87 грн., яка є обгрунтованою та підляє задоговоленню.

За таких обставин, оскільки відповідачем допущено прострочення зі сплати лізингових платежів та позивач на підставі п. 6.6 Договору в одностороньому порядку відмовився від договору лізингу, а відповідач об`єкт лізингу позивачу не повернув, то вимога позивача про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Васко Україна» та передання Товариству з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» об`єкта лізингу (Вантажний автомобіль Toyota, модель Hilux, тип Вантажний пікап, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_3 , з усіма приналежностями (в т.ч. свідоцтво про державну реєстрацію предмета лізингу, комплект ключів, комплект державних реєстраційних номерів, сервісна книжка) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується нарахованих Позивачем штрафних санкцій, процентів річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлення судом факту порушення Відповідачем зобов`язань за Договором, умови якого сторонами погоджені під час його підписання, враховуючи відсутність доказів сплати Відповідачем суми простроченої заборгованості за лізинговими платежами, а також доказів повернення Предмету лізингу у визначений строк та неповідомлення Позивача про стан та адресу базування Предмету лізингу, суд дійшов висновку, що Позивачем правомірно здійснено нарахування 10176,31 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 1447,74 грн інфляційних втрат, 10176,31 грн процентів річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 26792,00 грн штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 180846,00 грн неустойки за неповернення об`єкта лізингу, нарахованого за 27 днів прострочення повернення відповідачем предмета лізингу.

Враховуючи встановлені судом обставини за сукупністю наданих до матеріалів справи доказів, з огляду на відсутність доказів належного виконання відповідачем умов договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді витрат щодо сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Васко Україна» (03189, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, буд. 6, корп. Д, кв. 43; код 41587380) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; код 33880354) 79038 (сімдесят дев`ять тисяч тридцять вісім) грн 87 коп. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 10176 (десять тисяч сто сімдесят шість) грн 31 коп. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 1447 (одну тисячу чотириста сорок сім) грн 74 коп. інфляційних втрат, 10176 (десять тисяч сто сімдесят шість) грн 31 коп. процентів річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 26792 (двадцять шість тисяч сімсот дев`яносто дві) грн 00 коп. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 180846 (сто вісімдесят тисяч вісімсот сорок шість) грн 00 коп. неустойки за неповернення об`єкта лізингу та 7311 (сім тисяч триста одинадцять) грн 16 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю «Васко Україна» (03189, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, буд. 6, корп. Д, кв. 43; код 41587380) та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера Б; код 33880354) об`єкт лізингу, а саме: Вантажний автомобіль Toyota, модель Hilux, тип Вантажний пікап, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , з усіма приналежностями (в т.ч. свідоцтво про державну реєстрацію предмета лізингу, комплект ключів, комплект державних реєстраційних номерів, сервісна книжка).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА