ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"24" травня 2023 р. Справа № 911/3658/21
Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву б/н від 01.07.2022 р. відповідача Малого приватного підприємства «Кім» про розподіл судових витрат
у справі № 911/3658/21
за позовом Пристоличної сільської ради, с. Щасливе, Бориспільський район
до Малого приватного підприємства «Кім», с. Іванків, Бориспільський район
про внесення змін до договору оренди земельної ділянки
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду Київської області від 29.06.2022 р. у справі № 911/3658/21 за позовом Пристоличної сільської ради до Малого приватного підприємства «Кім» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки відмовлено у задоволенні позову повністю.
05.07.2022 р. до канцелярії суду від відповідача надійшла заява б/н від 01.07.2022 р. про розподіл судових витрат, у якій він просить суд вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з позивача на свою користь понесені на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 29 500, 00 грн.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява відповідача про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 29 500, 00 грн суду надано договір про надання правової допомоги б/н від 25.01.2022 р., укладений між Малим приватним підприємством «Кім» та адвокатом Фумельовим І. О., додаток б/н від 25.01.2022 р. до договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 р., додаток б/н від 30.05.2022 р. до договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 р., детальний опис робіт (наданих послуг) від 01.07.2022 р., виконаних адвокатом за договором від 25.01.2022 р. по справі № 911/3658/21, акт виконаних робіт від 01.07.2022 р. по договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 р. на суму 29 500, 00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 101 від 25.01.2022 р. на суму 10 000, 00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 102 від 25.01.2022 р. на суму 3 500, 00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 105 від 16.02.2022 р. на суму 10 000, 00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 106 від 16.02.2022 р. на суму 3 500, 00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 110 від 30.05.2022 р. на суму 2 500, 00 грн, ордер серії АА № 1010428 від 26.01.2022 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3595 від 25.12.2008 р., виданим Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісію адвокатури.
Пунктом 1.1. договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 р. визначено, що Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту необхідну правову допомогу з метою захисту і представництва прав та законних інтересів Клієнта у судових справах № 911/3658/21 за позовом Пристоличної сільської ради до МПП «Кім» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до п. 1.2. цього ж договору послуги по даному Договору надаються Клієнту шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань по справі зазначеній в п. 1.1. Договору; складання необхідних документів на виконання обов`язків, передбачених п. 1.1. Договору; здійснення представництва у судових органах, органах виконавчої служби, приватними виконавцями.
Згідно з п. 5.1. цього ж договору вартість послуг і порядок оплати послуг Адвоката встановлюються у Додатках до цього Договору.
Пунктом 1 Додатку від 25.01.2022 р. до договору передбачено, що за надання послуг, передбачених п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 р., Клієнт зобов`язаний сплатити: за складання відзиву на позовну заяву 10 000, 00 грн; за складання заперечення на позовну заяву 10 000, 00 грн; за кожен виїзд у удове засідання 3 500, 00 грн.
Пунктом 1 Додатку від 30.05.2022 р. до договору передбачено, що за надання послуг, передбачених п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 р., Клієнт зобов`язаний сплатити: за складання заяви про розгляд справи в письмовому провадженні 2 500, 00 грн.
У відповідності до акту виконаних робіт від 01.07.2022 р. по договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 р. адвокатом Фумельовим І. О. були виконані наступні роботи:
- складання відзиву на позовну заяву тривалість консультування 10 годин 00 хвилин;
- складання заперечення на позовну заяву тривалість виконання робіт 10 годин 00 хвилин.
- участь в 2 судових засіданнях.
- складання заяви про розгляд справи в письмовому провадженні тривалість виконання робіт 2 години 00 хвилин.
Загальна вартість виконаних робіт 29 500, 00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїй відповіді на відзив Вих. № 02-14/457 від 15.02.2022 р. та у процесі розгляду справи зазначав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений відповідачем, є таким, що не підлягає задоволенню через необґрунтованість та неспівмірність таких витрат з предметом позову.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 р. у справі № 910/2679/21.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 ГПК України, так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу, а під час розгляду питання про розподіл інших судових витрат - пункт 3 частини 4 статті 129 ГПК України.
Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною 4 статті 129 ГПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.05.2023 р. у справі у 915/1788/21.
Як було зазначено вище та встановлено судом у процесі дослідження доказів, у відповідності до наданого відповідачем детального опису робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги б/н від 25.01.2022 р., а також акту виконаних робіт від 01.07.2022 р., адвокатом Фумильовим І. О. були виконані наступні роботи: складання відзиву на позовну заяву 10 000, 00 грн (витрачений час 10 год.); складання заперечення на позовну заяву 10 000, 00 грн (витрачений час 10 год.); складання заяви про розгляд справи в письмовому провадженні 2 500, 00 грн (витрачений час 2 год.); участь у 2-х (двох) судових засіданнях 3 500, 00 грн.
При цьому, суд з урахуванням доводів та заперечень позивача, а також критеріїв співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); розумності; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу та змісту наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, встановив невідповідність вказаним критеріям вартості послуг (робіт), наданих адвокатом Фумильовим І. О., а також кількості часу, необхідних для їх виконання, в частині складання процесуальних документів у справі № 911/3658/21 та відповідно наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат та покладення у відповідності до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених відповідачем, на позивача у розмірі 14 750, 00 грн з вищевказаних підстав із прийняттям додаткового рішення у даній справі.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 129, 233 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву б/н від 01.07.2022 р. (вх. № 7921/22 від 05.07.2022 р.) відповідача Малого приватного підприємства «Кім» про розподіл судових витрат задовольнити частково.
2. Прийняти додаткове рішення у справі.
4. Відмовити у задоволенні заяви в іншій частині.
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.
Суддя В.М.Бацуца