ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/907/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю „АПК Менеджмент, за участю третьої особи, яка не заявля самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, про стягнення 68193,70 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „АПК Менеджмент (далі по тексту ТОВ „АПК Менеджмент) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 68 193,70 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 67 748,17 грн., збитки від інфляції у розмірі 347,32 грн., 3% річних у розмірі 60,30 грн., пені у розмірі 37,91 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконанням відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору оренди землі від 24.05.2018р. в частині сплати орендних платежів за період з 01.09.2021р. по 30.11.2022р.

Ухвалою суду від 13.03.2023р. дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; залучено до участі у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради (далі по тексту Департамент); встановлено третій особі 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для надання пояснень щодо позову; встановлено позивачу та третій особі 5-денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив та пояснення щодо відзиву; встановлено відповідачу 3-денний строк з дня вручення відповіді на відзив та пояснення щодо відзиву для подання заперечень.

ТОВ „АПК Менеджмент було повідомлено судом про відкриття провадження по даній справі в порядку письмового провадження шляхом направлення ухвали від 13.03.2023р. на юридичну адресу відповідача, а саме: 65045, м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11.

28.03.2023р. до суду була повернута ухвала від 13.03.2023р. разом із рекомендованим повідомленням у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ТОВ „АПК Менеджмент про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

30.03.2023р. до суду від Департаменту надійшли пояснення на позовну заяву Одеської міської ради, згідно яких третьою особою було підтримано заявлені до відповідача позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

ТОВ „АПК Менеджмент на праві власності з 2017р. належить аварійна будівля під літерою „А, загальною площею 520,22 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 318440004 від 22.12.2022р.

21.03.2018р. була проведена державна реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером :26:009:0011, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-018 від 21.03.2018р. Цільове призначення зазначеної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером :26:009:0011, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11, складає 1 921 934,89 грн., що підтверджується витягом із технічної документації від 27.03.2018р., сформованим Відділом у місті Одесі Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області.

24.05.2018р. між Одеською міською радою (Орендодавцем) та ТОВ „АПК Менеджмент (Орендар) було укладено нотаріально посвідчений договір оренди землі, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець на підставі Закону України „Про оренду землі та рішення Одеської міської ради №3239-VII від 25.04.2018р. передає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11.

Пунктом 1.2 договору оренди землі від 24.05.2018р. визначено, що зазначена земельна ділянка сформована із земель комунальної власності територіальної громади міста Одеса. Державна реєстрації права власності на земельну ділянку здійснюється одночасно з державною реєстрацією права оренди у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 2.3 договору оренди землі від 24.05.2018р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки на день укладення договору становить 1 921 934,89 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди землі від 24.05.2018р. договір укладено на 20 років для реконструкції та подальшої експлуатації багатоквартирного житлового будинку.

Умовами п. п. 4.1, 4.2 договору оренди землі від 24.05.2018р. встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки та складає 57 658,05 грн. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі. Розмір орендної плати встановлюється згідно рішень Одеської міської ради у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватись Одеською міською радою у межах передбачених законодавством. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 4.3 договору оренди землі від 24.05.2018р. орендна плата сплачується Орендарем річними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового звітного місяця на рахунок, вказаний у договорі.

Згідно з п. 4.7 договору оренди землі від 24.05.2018р. у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої визначається Податковим кодексом України. Пеня перераховується Орендарем на рахунок, зазначений у п. 4.3 цього договору.

Відповідно до п. 6.1 договору оренди землі від 24.05.2018р. об`єкт оренди за цим договором вважається переданим Орендодавцем Орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

24.05.2018р. була проведена державна реєстрації права комунальної власності територіальної громади міста Одеса в особі Одеської міської ради на земельну ділянку із кадастровим номером :26:009:0011, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11, а також була проведена державна реєстрація права оренди ТОВ „АПК Менеджмент, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №125236267 від 24.05.2018р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №125236458 від 24.05.2018р.

06.06.2022р. Департамент звернувся до ТОВ „АПК Менеджмент із претензією про сплату заборгованості за орендною платою за договором оренди землі від 24.05.2018р. у розмірі 25 465,61 грн., яка виникла за період з січня 2022р. по березень 2022р. (станом на 30.04.2022р.).

Згідно довідки про земельну ділянку №0113/2441 від 11.11.2022р., виданої Департаментом, станом на 04.08.2022р. на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11, розташована багатоповерхова будівля, земельна ділянка не огороджена, має вільний доступ та орієнтовно відповідає визначеним договором від 24.05.2018р. межам.

У поданій до суду позовній заяві Одеською міською радою було наголошено про неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди землі від 24.05.2018р. в частині сплати орендної плати за період з 01.09.2021р. по 30.11.2022р., що стало підставою для звернення позивача до суду із даними позовними вимогами.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України Про оренду землі від 06.10.1998р. № 161-XIV (з наступними змінами та доповненнями) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 24.05.2018р. між Одеською міською радою та ТОВ „АПК Менеджмент було укладено нотаріально посвідчений договір оренди землі, за умовами якого розмір орендної плати складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про оренду землі орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про оцінку земель № 1378-IV від 11.12.2003р. нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Предметом заявлених Одеською міською радою позовних вимог до ТОВ „АПК Менеджмент є вимоги про стягнення орендної плати у розмірі 67 748,17 грн. за період з 01.09.2021р. по 30.11.2022р. за договором оренди землі від 24.05.2018р.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок орендної плати у розмірі 67 748,17 грн., господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість. Наведене, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів належного виконання ТОВ „АПК Менеджмент обов`язку зі сплати орендних платежів за період користування земельною ділянкою з 01.09.2021р. по 30.11.2022р., свідчить про наявність правових підстав для задоволення заявлених Одеською міською радою позовних вимог у названій частині.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної сплати орендних платежів позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано ТОВ „АПК Менеджмент до сплати збитки від інфляції у розмірі 347,32 грн., 3% річних у розмірі 60,30 грн., які були розраховані позивачем на заборгованість за орендною платою за вересень-грудень 2021р. по 23.02.2022р.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку збитків від інфляції та 3% річних.

Викладене має наслідком необхідність задоволення позовних вимог Одеської міської ради до ТОВ „АПК Менеджмент шляхом присудження до стягнення на користь позивача збитків від інфляції у розмірі 347,32 грн., 3% річних у розмірі 60,30 грн.

З посиланням на умови п. 4.7 договору оренди землі від 24.05.2018р. позивачем було нараховано до сплати відповідачу пеню у загальному розмірі 37,91 грн., яка була нарахована за період з 31.01.2022р. по 23.02.2022р. на заборгованість за грудень 2021р. (4804,81 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Абзацом 3 п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань визначено, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Згідно з п. 4.7 договору оренди землі від 24.05.2018р. у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої визначається Податковим кодексом України. Пеня розраховується Орендарем на рахунок, зазначений у п. 4.3 цього договору.

Господарський суд зазначає, що договором оренди від 24.05.2018р. не визначено розмір пені, який Одеська міська рада має право нараховувати відповідачу у випадку порушення строків сплати орендної плати. Таким чином, позивач, нараховуючи пеню, має вказати конкретну законодавчу норму, в даному випадку норму Податкового кодексу України, яка визначає розмір пені за порушення строків сплати орендних платежів.

Проте, позивачем не було наведено суду законодавчої норми, яка, в даному випадку, може бути підставою для нарахування відповідачу пені, оскільки Одеська міська рада посилається лише на норми Господарського кодексу України та п. 4.7 договору. Таким чином, відсутність у позовній заяві конкретної норми Податкового кодексу України, на підставі якої нарахована пеня, унеможливлює перевірку судом як наявності у позивача права вимагати стягнення пені взагалі, так і перевірку обґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку.

З викладених обставин господарський суд, враховуючи відсутність в укладеному між сторонами договорі розміру пені, який має бути сплачений відповідачем у випадку порушення строків внесення орендної плати, доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених Одеською міською радою позовних вимог у названій частині.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених Одеською міською радою до товариства з обмеженою відповідальністю „АПК Менеджмент позовних вимог шляхом присудження до стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 67 748,17 грн., збитків від інфляції у розмірі 347,32 грн., 3% річних у розмірі 60,30 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „АПК Менеджмент /65045, м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11; ідентифікаційний код 41489323/ на користь Одеської міської ради /65026, Одеська обл., м. Одеса, площа Думська, буд. 1; ідентифікаційний код 26597691; на рахунок: отримувач - ГУК в Одеської області/м. Одеса, код отримувача: 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Одеська міська ТТ, номер рахунку UA0015744, КБК - 18010600 «орендна плата з юридичних осіб»/ суму основного боргу у розмірі 67 748,17 грн. /шістдесят сім тисяч сімсот сорок вісім грн. 17 коп./, збитки від інфляції у розмірі 347,32 грн. /триста сорок сім грн. 32 коп./, 3% річних у розмірі 60,30 грн. /шістдесят грн. 30 коп./

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „АПК Менеджмент /65045, м. Одеса, пров. Успенський, буд. 11; ідентифікаційний код 41489323/ на користь Одеської міської ради /65026, Одеська обл., м. Одеса, площа Думська, буд. 1; ідентифікаційний код 26597691; на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради, код 26302537, р/р UA0034995, ДКСУ м. Київ, МФО 820172/ судовий збір у розмірі 2682,50 грн. /дві тисячі шістсот вісімдесят дві грн. 50 коп./.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 травня 2023 р.

Суддя С.П. Желєзна