ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відстроченні або розстроченні виконання судового рішення

"22" травня 2023 р. Cправа № 902/964/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Глобі А.С.

за участю представників сторін

позивача Овчарук О.О., довіреність №04/08-2022/5 від 04.08.2022 (в режимі ВКЗ);

відповідача Собченко М.В., наказ №44 від 31.08.2007;

третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали заяви Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області про відстрочення виконання рішення у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116)

до: Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області (вул. Мельника В.В., буд. 26, с. Нові Обиходи, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 22856)

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Райгородська сільська рада (вул. Миру, буд. 16, с. Райгород, Гайсинський р-н., Вінницька обл., 22880)

про стягнення 552 692,85 грн.

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/964/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Райгородська сільська рада про стягнення 552 692,85 грн. заборгованості, з яких 415 996,26 грн - основного боргу, 60 058,68 грн - пені, 6 320,19 грн - 3% річних та 70 317,72 грн - інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 28.12.2022 у справі №902/964/22 позов задоволений частково, а саме стягнуто з Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 415 996,26 грн - основного боргу, 1,00 грн - пені, 1,00 грн -3% річних, 70 317,72 грн - інфляційних втрат та 8290,39 грн - відшкодування витрат на сплату судового збору. У частині стягнення з відповідача 60057,68 грн. - пені та 6319,19 грн - 3% річних відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 у справі №902/964/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 28.12.2022 у справі №902/964/22 задоволено частково. Рішення Господарського суду Вінницької області від 28.12.2022 у справі №902/964/22 змінено в частині стягнення з відповідача 1,00 грн - пені та 1,00 грн - 3% річних. В цій частині прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги про стягнення 30 029,34 грн - пені та 6320,19 грн - 3% річних та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: "Стягнути з Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області (вул. Мельника В.В., буд. 26, с. Нові Обиходи, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 22856, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, код. ) 415 996,26 грн - основного боргу, 30 029,34 грн - пені, 6320,19 грн - 3% річних, 70 317,72 грн - інфляційних втрат та 8290,39 грн - відшкодування витрат на сплату судового збору. В решті позову відмовити". Крім того, стягнуто з Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн.

Після повернення матеріалів справи до Господарського суду Вінницької області судом 22.03.2023 видано накази на виконання Постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 яка набрала законної сили 07.03.2023.

17.04.2023 року до суду надійшла заява Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області про відстрочення виконання рішення у справі №902/964/22.

Ухвалою суду від 18.04.2023 призначено заяву Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області №90 від 10.04.2023 про відстрочення виконання рішення суду у справі №902/964/22, до розгляду в судовому засіданні на 01 травня 2023 року.

01.05.2023 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про відкладення розгляду заяви про відстрочення виконання рішення на іншу дату, для надання можливості позивачу ознайомитись з матеріалами заяви відповідача та надання пояснень.

На визначену судом дату (01.05.2023) представники сторін у судове засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 01.05.2023 відкладено судове засідання з розгляду заяви Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради Вінницької області №90 від 10.04.2023 про відстрочення виконання рішення суду у справі №902/964/22 на 22.05.2023.

18.05.2023 до суду від позивача надійшли заперечення на заяву боржника про відстрочку виконання рішення суду.

На визначену судом дату в судове засідання з`явились представники сторін, третя особа правом участі свого представника в судовому засіданні не скористалась.

Представники заявника (боржника) підтримали заяву про відстрочення виконання судового рішення на рік, з підстав викладених в заяві та просила задовольнити її.

Представник позивача (стягувача) заперечив щодо задоволення вище вказаної заяви та просив відмовити в її задоволенні.

Як вбачається із матеріалів справи заява відповідача (боржника) про відстрочення виконання судового рішення мотивована тим, що рішення суду заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради виконати не може у зв`язку із відсутністю коштів, також у бюджеті Райгородської сільської ради не було заплановано кошти на погашення заборгованості за спожитий природний газ.

На підставі вищенаведеного, керуючись правами, наданими відповідачу ст, 331 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок скрутного фінансового стану закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради та відсутності запланованих коштів розпорядника коштів в особі Райгородської сільської ради просимо суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Вінницької області від « 28» грудня 2022 року у справі 902/964/22, на рік згідно ст.331 пункту 5 Господарського процесуального кодексу України також просимо суд врахувати військовий стан на території України, та те, що відповідач сплачував за природній газ, тобто відсутня недобросовісна поведінка.

На підтвердження цих доводів заявник надав копію довідки від 26.01.2023 №143 за підписом директора закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради про відсутність у закладу коштів на оплату заборгованості за спожитий природний газ.

В запереченнях на заяву про відстрочку рішення суду на рік, позивач (стягувач) зазначає, що відповідачем не долучено будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. Так, відповідачем не надано доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема довідки з обслуговуючого банку про рахунок і залишок коштів на ньому. Додана до заяви довідка, підписана посадовою особою відповідача, ніяким чином не є доказом на підтвердження обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Відповідно до вимог статті 218 ГК України, статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів, не вважається обставиною, що є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності та відповідно не є обставиною, з якою закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, тому посилання відповідача на неплатоспроможність не є достатньою підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Крім того, відповідач, просить відстрочити виконання рішення суду на один рік, однак не обґрунтовує доцільність відстрочення рішення суду саме на один рік та не надає доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості в майбутньому (через один рік) виконати рішення у цій справі. Відповідач не навів підстав та обставин, які зміняться чи настануть через один рік та які відповідно після спливу зазначеного у заяві строку відстрочення дадуть йому можливість виконати рішення суду.

На переконання стягувача, наведені відповідачем доводи, не є доказами наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для відстрочення виконання рішення суду в розумінні статей 73, 74, 76, 77, 331 ГПК України та не доводять неможливість виконання рішення суду у даній справі.

Визначаючись щодо поданої заяви про відстрочку виконання рішення, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Положеннями частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", яка наразі є чинною, при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо (п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Таким чином, відстрочення виконання рішення суду є процесуальним інститутом наслідком реалізації якого є відкладення (перенесення) виконання рішення суду на інший строк у зв`язку з наявністю обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим.

Наведені заявником в заяві підстави для відстрочки виконання судового рішення, а саме скрутний фінансовий стан закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради та відсутність запланованих коштів розпорядника коштів в особі Райгородської сільської ради не є тими виключними обставинами, які унеможливлюють примусове виконання судового рішення в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», та які дають підстави для відстрочки виконання судового рішення, яке не виконане.

Боржником також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту скрутного фінансового стану закладу і відсутності коштів у розпорядника коштів в особі Райгородської сільської ради та гарантованого виконання рішення суду після спливу одного року та доказів що у боржника протягом року з`являться кошти щоб погасити заборгованість в повному обсязі.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача щодо дії та впливу воєнного стану як на підставу для відстрочення виконання рішення суду є необґрунтованими, надання відстрочення виконання рішення суду за таких обставин може призвести до необґрунтованого та невиправданого порушення балансу інтересів боржника та стягувача.

З огляду на викладене та враховуючи те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що з урахуванням інтересів позивача та ступеня вини відповідача у виникненні спору відстрочення виконання рішень та постанови суду суперечитиме завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Крім того, суд наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вирішуючи питання про відстрочку судового рішення, суд повинен врахувати, що за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою. Слід врахувати те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (див. рішення у справі Пономарьов проти України від 03.042008, заява № 3236/03, пункт 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19.03.1997 року у справі Горнсбі проти Греції, Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі Бурдов проти Росії, заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 у справі Ясюнієне проти Литви, заява № 41510/98).

Приписами ч.ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (яка на підставі ч. 4 ст. 11 ГПК України використовується судом як джерело права) відсутність грошових коштів не може бути підставою відмови від виконання грошових зобов`язань (Справа "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 (заява №59498/00), Справа "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 (заява № 18357/91) та інші).

Враховуючи вищенаведене суд констатує, що відстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів та обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" від 28.07.1999 (заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

З врахуванням викладеного вище суд приходить до висновку про те, що наведені заявником обставини для відстрочки виконання рішення, не можуть розцінюватись як виняткові та беззаперечно не підтверджують неможливості виконання рішення суду.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради №90 від 10.04.2023 року про відстрочення виконання рішення у справі № 902/964/22.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 46, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Відмовити у задоволенні заяви закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад с. Нові Обиходи Райгородської сільської ради №90 від 10.04.2023 року про відстрочення виконання рішення у справі № 902/964/22.

2. Копію ухвали надіслати на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача - , третьої особи - .

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст ухвали складено 25.05.2023

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи