ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

26 травня 2023 року Справа № 915/1795/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали заяви Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" від 09.05.2023 № 2508/33 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №915/1795/21

за позовом: Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго",

(вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034, , e-mail: )

до відповідача: Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, , e-mail: )

про: стягнення заборгованості,

за участі представників:

від стягувача: не з`явився,

від боржника: не з`явився,

встановив:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебувала господарська справа №915/1795/21 за позовом Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до Миколаївської міської ради про стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 14.02.2022 позов задоволено частково, стягнуто з Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" (вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034, , на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 Філія - Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк" м. Миколаїв): 10408,70 грн - заборгованість за спожиту теплову енергію за період з листопада 2018 року по грудень 2019 року включно; 687,89 грн. - інфляційні втрати; 413,49 грн. - 3% річних; 2197,55 грн. - судовий збір; відмовлено у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 167,21 грн та інфляційних втрат в сумі 212,28 грн.

04.08.2022 судом видано наказ на виконання рішення суду.

19.05.2023 Обласним комунальним підприємством "Миколаївоблтеплоенерго" подано заяву від 09.05.2023 № 2508/33 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №915/1795/21.

Зокрема, стягувач просить суд стягнути з Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради основний борг за теплову енергію в сумі 10408,70 грн, 687,89 грн суми, на яку підлягає збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції, 413,90 грн три відсотка річних та 2197,55 грн судового збору.

На обґрунтування заяви по зміну способу та порядку виконання рішення суду заявник посилається на те, що складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів (ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України). Розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад (ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 76, 77 Бюджетного кодексу України). Виконання місцевих бюджетів покладено на виконавчі органи місцевих рад та місцеві фінансові органи (ст. 63, 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 43, 46-51, 78 Бюджетного кодексу України). Згідно відповіді Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області № 04-06/2-10/46 від 23.01.2023 боржник Миколаївська міська рада в Управлінні не обслуговується. Додатково повідомлено, що в Управлінні обслуговується Виконавчий комітет Миколаївської міської ради. Заявник просить суд задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення Господарського суду Миколаївської області, оскільки виконання судового рішення по справі щодо стягнення заборгованості та судового збору з Миколаївської міської ради є неможливим, оскільки остання не є розпорядником бюджетних коштів та не обслуговується в Управлінні державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області.

Ухвалою суду від 23.03.2023 судове засідання для розгляду заяви Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" від 09.05.2023 № 2508/33 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №915/1795/21 призначено на 26 травня 2023 року о 12:00 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались, їх явка у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали заяви, суд вбачає підстави для задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Пунктом 7.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року з останніми змінами "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів (ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України). Розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад (ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 76, 77 Бюджетного кодексу України). Виконання місцевих бюджетів покладено на виконавчі органи місцевих рад та місцеві фінансові органи (ст. 63, 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 43, 46-51, 78 Бюджетного кодексу України).

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" (ст. ст. 1, 2) встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч.1, 3 ст.16 вказаного Закону, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Отже, Миколаївська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має.

За таких обставин, фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Отже, у місцевих рад не має фінансових ресурсів. Таким чином, стягнення за наказом повинно здійснюватись з відповідного виконавчого органу - в спірному випадку виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Згідно відповіді Управління державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області № 04-06/2-10/295 від 10.04.2023 боржник Миколаївська міська рада в Управлінні не обслуговується та не має відкритих рахунків. Додатково повідомлено, що в Управлінні обслуговується Виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу виконання рішення господарського суду Миколаївської області, оскільки виконання судового рішення по даній справі щодо стягнення заборгованості та судового збору з Миколаївської міської ради (органу місцевого самоврядування) є неможливим, оскільки остання не є розпорядником бюджетних коштів та не обслуговується в Управлінні державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області. За таких обставин, вимоги заявника про зміну порядку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.02.2022 у справі №915/1795/21 є правомірними. При цьому, зміна порядку виконання судового рішення не змінює останнє по суті.

Таким чином, стягнення з Миколаївської міської ради основного боргу за теплову енергію в сумі 10408,70 грн за період з листопада 2018 року по грудень 2019 року включно, 687,89 грн інфляційних втрат, 413,49 грн 3% річних та 2197,55 грн судового збору на користь Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" слід здійснити з боржника Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Керуючись ст. 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" від 09.05.2023 № 2508/33 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №915/1795/21 - задовольнити.

2. Здійснити стягнення з відповідача Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" (вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034, , на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , ПАТ «БАНК ВОСТОК», МФО 307123):

- 10408,70 грн - заборгованість за спожиту теплову енергію за період з листопада 2018 року по грудень 2019 року включно;

- 687,89 грн. - інфляційні втрати;

- 413,49 грн. - 3% річних;

- 2197,55 грн. - судовий збір.

3. Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 31.05.2023.

Суддя В.О.Ржепецький