ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року м. Дніпро Справа № 904/4025/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Первушин Ю.Ю.) від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" (01015, місто Київ, вулиця І.Мазепи, 34, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, )

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22:

- відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, );

- визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" (01015, місто Київ, вулиця І.Мазепи, 34, ) в розмірі 24 810,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 60 300,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 3 244 250,79 грн суми основного боргу (4 черга задоволення);

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

- введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 15.06.2023;

- розпорядником майна призначено арбітражну керуючу Надтоку Олену Володимирівну (свідоцтво №1933 від 18.12.2019, адреса: 49106, місто Дніпро, вулиця Тернопільська, будинок 27);

- призначено попереднє засідання суду на 28.02.2023 о 14:00 год.

Не погодившись з вказаною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна".

Так, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що між ним та ініціюючим кредитором існує спір про право щодо розміру грошового зобов`язання за договором оренди № 08/05-01 від 01.10.2018р., а саме щодо розміру штрафних санкцій, на що не звернув уваги суд першої інстанції та безпідставно, всупереч вимогам ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відкрив провадження у справі про банкрутство.

Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не встановлено належним чином обставин неплатоспроможності боржника, зокрема підстав її виникнення та можливості виконати грошові зобов`язання. Апелянт стверджує, що володіє достатніми активами для погашення заборгованості, втім позбавлений моживості провести з кредитором розрахунок внаслідок протиправних дій ТОВ «Гефест Ем», яке є пов`язаною з кредитором особою, зі створення боржнику перешкод у користуванні орендованим приміщенням та утриманням належних боржнику товарів і сировини, що призвело до недоотримання доходів боржником.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи № 904/4025/22, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 904/4025/22 до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2023р. у справі № 904/4025/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22 залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та належних доказів сплати судового збору у сумі 37 215,00 грн.

На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.02.2023р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 04.04.2023р.

В судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 04.04.2023р. по 23.05.2023р., про що апеляційним судом постановлено письмову ухвалу.

22.05.2023р. у зв`язку з відпусткою судді Кузнецова В.О. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є. суддів Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

Представники апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу та просили її задовольнити.

Представник ініціюючого кредитора у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на те, що між сторонами відсутній спір про право щодо зобов`язань, за якими у боржника виникла заборгованість, яка стала підставою для звернення до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, а кредитором разом з заявою подані усі необхідні докази для відкриття провадження у справі, тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника. Не доведено боржником у суді першої інстанції і відсутності його неплатоспроможності.

Розпорядник майна боржника також заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити оскаржувану ухвалу в силі, оскільки апелянтом не доведено наявності спору про право щодо заявлених ініціюючим кредитором гошових вимог до боржника. Крім цього, після відкриття провадження у справі до суду звернулися інші кредитори зі значними кредиторськими вимогами до боржника, що додатково підтверджує його стійку неплатоспроможність.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників боржника, кредитора та розпорядника майна, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги боржника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2022р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2022р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна", призначено підготовче засідання на 12.12.2022р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2022р. відкладено підготовче засідання на 26.12.2022р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22:

- відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (49051, місто Дніпро, вулиця Дніпросталівська, будинок 22, );

- визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" (01015, місто Київ, вулиця І.Мазепи, 34, ) в розмірі 24 810,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 60 300,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 3 244 250,79 грн суми основного боргу (4 черга задоволення);

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

- введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 15.06.2023;

- розпорядником майна призначено арбітражну керуючу Надтоку Олену Володимирівну (свідоцтво №1933 від 18.12.2019, адреса: 49106, місто Дніпро, вулиця Тернопільська, будинок 27);

- призначено попереднє засідання суду на 28.02.2023 о 14:00 год.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22 про відкриття провадження у справі про банкрутство, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На час постановлення оскаржуваної ухвали набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частиною 2 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

За ч. 2 ст. 8 КУзПБ, право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 34 КУзПБ, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи; ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтєю 35 КУзПБ встановлено, що у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій зазначаються: дата проведення підготовчого засідання суду; прізвище, ім`я та по батькові арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про: зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство; вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби.

Підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Ухвала про прийняття заяви про відкриття провадження у справі надсилається сторонам та до органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні, державному реєстратору за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника, до органу, уповноваженого управляти державним майном боржника, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків, арбітражним керуючим, визначеним шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до ч.ч. 1-7 ст. 39 КУзПБ, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно.

У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею.

За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон - Україна", вимоги кредитора ґрунтуються на невиконанні боржником своїх зобов`язань за Договором оренди № 08/05-01 від 01.10.2018, а загальний розмір заборгованості боржника перед кредитором становить 4 339 539,97 грн.

Так, в обґрунтування заяви кредитором подано до матеріалів справи копію Договору оренди № 08/05-01 (Договір), укладеного 01.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Енергомакс" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" (Орендар) (Додатковою угодою № 2 від 29.08.2021 змінено назву), відповідно до пункту 1.1, якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування частину виробничого приміщення загальною площею 5856 м2 згідно плануванню (Додаток №1), розташованого у корпусі №5, що знаходиться за адресою: 50045, місто Кривий Ріг, вулиця Окружна, 127/5 (далі-Об`єкт оренди) і належить Орендодавцю.

Мета Договору оренди - використання Орендарем Об`єкту оренди для здійснення виробничої діяльності (пункт 1.2 Договору).

Згідно пункту 1.4 Договору Орендодавцем та Орендарем визначено та узгоджено вартість Об`єкта оренди у розмірі 6 000 000, 00 гривень.

Передача Об`єкта оренди здійснюється за Актом приймання - передачі Об`єкта оренди, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №2) (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.2 Договору, право користування Об`єктом оренди виникає у Орендаря з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Об`єкта оренди. Нарахування плати за об`єкт оренди, інших платежів, передбачених цим Договором, та обов`язки Орендаря щодо їх сплати виникають з моменту передачі Об`єкта оренди за Актом приймання - передачі Об`єкта оренди.

Згідно пункту 2.4 Договору, повернення Орендарем Об`єкта оренди оформлюється відповідним Актом приймання - передачі (повернення), який підписується сторонами Договору не пізніше наступного календарного дня з дати припинення (розірвання) Договору. З цього моменту строк оренди вважається закінченим.

Орендар орендує Об`єкт оренди строком на 35 місяців з моменту укладання цього Договору (пункт 3.1 Договору).

Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Орендна плата за користування Об`єктом оренди становить на місяць 292 800,00 грн, у т.ч. ПДВ 48 800, 00 грн (пункти 4.1, 4.2 Договору).

Відповідно до пункту 4.3 Договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно в порядку попередньої оплати на підставі виставленого Орендодавцем рахунку, до 7 числа розрахункового місяця.

Розрахунки за даним Договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування Орендарем грошових коштів на поточний банківський рахунок Орендодавця (пункт 4.6 Договору).

Згідно пункту 5.2.4 Договору, Орендар зобов`язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати Орендодавцю орендну плату та інші платежі, передбачені Договором.

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що Договір є укладеним від дати його підписання Сторонами та діє протягом 35 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2018 між сторонами підписано акт прийому-передачі Об`єкта оренди, яким передано ТОВ Галіон - Україна в тимчасове платне користування частину виробничого корпусу № 5 площею 5856 м2 (арк.с. 16).

Сторони Договору щомісячно підписували Акти надання послуг (за період з жовтня 2018 по серпень 2021), якими підтверджується факт надання в оренду приміщення згідно умов Договору (арк.с. 19-53).

Як вказує кредитор у заяві, боржник здійснював оплату за отриманні послуги на поточний рахунок Кредитора, проте не дотримувався строків оплати.

В подальшому, у зв`язку із затримками платежів за оренду приміщення кредитор звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості, яка виникла станом на кінець лютого 2020 року, за яким Господарським судом Дніпропетровської області було порушено справу № 904/1878/20.

За результатами розгляду позову Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 904/1787/20 прийнято рішення про затвердження мирової угоди, відповідно до якої боржник взяв на себе зобов`язання сплатити заборгованість по орендній платі, яка утворилася станом на 28.02.2020 в строк до 01.09.2020 (арк.с. 54-55).

Заявник у своїй заяві зазначив, що у зв`язку з невиконанням боржником мирової угоди заборгованість була погашена в примусовому порядку в рамках виконавчого провадження № 63016279 (документів виконавчого провадження Заявником до заяви не додавалось).

Також, заявником до матеріалів заяви надано копію акту звірки взаєморозрахунків між сторонами, по Договору № 08/05-01 від 01.10.2018 станом на 31.08.2021, у відповідності до якого основна сума заборгованості боржника перед Кредитором становила 2 892 400,00 гривень (арк.с. 18), акт містить підписи та печатки підприємств кредитора та боржника.

Після проведення звіряння та підписання Акту звіряння розрахунків по Договору станом на 31.08.2021 боржником було здійснено оплату на суму 492 800 гривень.

Також, кредитором здійснено зарахування однорідних зустрічних заборгованостей на суму 21 576,82 гривень, на підставі чого, сума заборгованості по орендним платежам за договором зменшилась на суму 514 376,82 гривень і становить 2 378 023, 18 гривень. Розрахунки між сторонами за Договором № 08/05-01 від 01.10.2018 відображені також в бухгалтерській довідці (арк.с. 8).

Таким чином, як вірно встановлено місцевим господарським судом, заборгованість по орендній платі боржника станом на день розгляду заяви (26.12.2022) по Договору № 08/05-01 від 01.10.2018 складає 2 378 023,18 гривень (2892400,00-492800,00-21576,82=2378023,18).

Боржник у підготовчому засіданні не заперечував щодо підписання Акту звіряння розрахунків по Договору станом на 31.08.2021 та не спростував наявність заборгованості по орендним платежам перед кредитором у сумі 2 378 023,18 гривень.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочни (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Кредитор із посиланням на положення статті 625 Цивільного кодексу України нарахував додатково до суми основного боргу 3% річних та інфляційні втрати, а саме:

- 141 928,97 грн. - нараховані 3% річних за період з 01.04.2020 по 31.10.2022 (розрахунок - арк.с. 10);

- 724 298,64 грн - нарахований індекс інфляції за період з від 01.04.2020 по 30.09.2022 (розрахунок - арк.с. 11).

За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування Кредитором інфляційних втрат та процентів річних судом першої інстанції встановлено, що розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних, перерахований судом у відповідності до приписів чинного законодавства та в межах визначеного кредитором періоду прострочення, відповідає вимогам зазначених вище норм законодавства, та є арифметично вірним.

Апелянтом правильності розміру нарахованих кредитором 3% річних та інфляційних втрат не спростовано, зокрема не подано їх обгрунтованого контррозрахунку. Не встановлено неправильності розрахунку 3% річних та інфляційних втрат і апеляційним судом.

Також, кредитором на підставі пункту 8.2 Договору на суму заборгованості з орендної плати нарахована пеня у розмірі 1 095 289,18 грн. за період з 01.04.2020 по 31.10.2022 у сумі 1 095 289,18 грн.

Втім, суд першої інстанції вирішив грошові вимоги на суму 1 095 289,18 грн. (пеня) відхилити, а оскаржувана ухвала в цій частині не оскаржується, тому в силу положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, відмова у визнанні грошових вимог кредитора в частині пені не перевіряється судом апеляційної інстанції.

За наведених обставин та враховуючи, що боржником не подано до матеріалів справи доказів відсутності заборгованості та спроможності виконати свої зобов`язання і погасити заборгованість, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність ознак неплатоспроможності боржника та підстав для відкриття провадження у справі про його банкрутство.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо існування між ініціюючим кредитором та боржником спору про право, який підлягає вирішенню в позовному провадженні, що унеможливлює відкриття провадження у справі про банкрутство в силу ч. 6 ст. 39 КУзПБ.

Так, Верховний Суд в постанові від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20 зазначив, що встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.

Зазначена правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20.

Правова категорія "спір про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (правовий висновок, викладений в постанові ВС від 18.03.2021 у справі № 911/1922/20).

У постанові від 22.10.2019 у справі № 910/11946/18 Верховний Суд зазначив, що предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав, які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати порушення провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності.

Таким чином, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Положеннями статті 36 КУзПБ, з метою реалізації засад змагальності при розгляді справи про банкрутство у підготовчому засіданні, боржнику надано право на подання відзиву на заяву про відкриття провадження у справі та викладення своїх заперечень щодо вимог заявника (заявників) з наданням доказів необґрунтованості таких вимог.

Боржник у своєму відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство фактично заперечував проти відкриття провадження лише через те, що ініціюючим кредитором здійснено розрахунок пені на суму боргу з порушенням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, а розрахунок суми 3% річних здійснено некоректно.

Проте, як вже вище було зазначено, суд першої інстанції взагалі відхилив грошові вимоги кредитора в частині пені у сумі 1 095 289,18 грн., а здійснивши перевірку розрахунку 3% річних дійшов до вірного висновку про його обгрунтованість.

Крім цього, у відповідності до визначення «грошового зобов`язання», наведеного у ст. 1 КУзПБ та приписів ч. 3 ст. 34 КУзПБ, до складу грошових зобов`язань боржника, які є підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство, не включається неустойка (штраф, пеня).

Отже, саме у підготовчому засіданні господарськиий суд має встановити дійсний розмір грошового зобов`язання (заборгованості) боржника, до якого не включається неустойка, а тому незгода боржника з розміром пені та 3% річних не може свідчити про існування, як такого, спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, та не впливає на наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що враховуючи відсутність визначення законодавством вичерпного переліку критеріїв виходячи з яких можна дійти висновку про існування спору про право, при з`ясуванні відповідного питання в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин необхідно оцінювати форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору з урахуванням усієї сукупності доказів та аргументів наведених в обґрунтування відповідних доводів цими учасниками.

Виходячи з вищевикладеного апеляційний суд не вбачає, у даному випадку, неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Щодо доводів боржника про не встановлення судом першої інстанції обставин його неплатоспроможності та наявності в нього достатніх активів для погашення заборгованості, то як свідчать матеріали справи, боржником такі обставини суду не повідомлялися та відповідні докази до матеріалів справи не подавалися.

Лише до апеляційної скарги та в подальшому до письмових пояснень боржником були долучені копії документів (листи, претензія, акт про недопуск), з яких вбачається існування між боржником та ТОВ «Гефест Ем» спору щодо припинення орендних відносин та утриманням останнім належних боржнику товарів і сировини в орендованому приміщенні.

Втім, відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Боржником не доведено належними доказами неможливості подання вказаних доказів суду першої інстанції, що виключає прийняття їх до розгляду під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

До того-ж, зазначені докази не спростовують наявність у боржника перед кредитором заборгованості з орендної плати за Договором у сумі 2 378 023,18 грн. та не доводять спроможність її погашення, а також існування спору про право щодо цієї заборгованості.

З огляду на усе вищевикладене апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу господарського суду, такою що відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 26.12.2022р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022р. у справі № 904/4025/22 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Галіон-Україна".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 25.05.2022 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд