ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

22 травня 2023 року Справа № 915/467/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

розглянувши без виклику сторін

справу № 915/467/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПІВДЕНЬ",

65006, вул. Степанова, буд. 23/25, м.Одеса, e-mail: ;

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта",

54003, вул. Гречишникова, буд. 52 В, м. Миколаїв, e-mail: ;

про зобов`язання здійснити коригування сум податкових зобов`язань,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ОІЛ ПІВДЕНЬ" пред`явило позов товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Кворум-Нафта", з вимогами про зобов`язання ТОВ "Кворум-Нафта" здійснити коригування сум податкових зобов`язань із сплати податку на додану вартість та зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: в податковій накладній № 3 від 17.03.2022 року зазначити суму ПДВ в розмірі 73433,33 грн. замість 28706.54 грн.; в податковій накладній № 4 від 17.03.2022 року зазначити суму ПДВ в розмірі 84266,67 грн. замість 33 076,64 грн.; в податковій накладній № 5 від 17.03.2022 року зазначити суму ПДВ в розмірі 85 800,00 грн. замість 33 678,50 грн.; в податковій накладній № 6 від 17.03.2022 року зазначити суму ПДВ в розмірі 72,000,00 грн. замість 28261,68 грн.

Позивач вказував, що в порушення договірних зобов`язань відповідач не скоригував податкові накладні в електронній формі з дотриманням її реєстрації, як цього вимагає чинне законодавство, і за цих підстав позивач не мав можливості включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

У позивній заяві також викладено вимогу про стягнення з ТОВ "Кворум-Нафта" грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором та адвокатських послуг.

Ухвалою суду від 02.11.2022 відкрито провадження в даній справі та вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, розгляд справи №915/467/22 відбувається поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.

Зазначену ухвалу відповідачем отримано 23.11.2022, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

У наданому відзиві від 15.11.202 № 403, зареєстрованому в суді 21.11.2022 за вх. № 5604/22, ТОВ "Кворум-Нафта" просить відмовити в задоволенні позову, оскільки податкові накладні зареєстровані на суму ПДВ 7% згідно Закону України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який на той момент набрав чинності. Відсутні будь-які підстави для коригування ПДВ; неналежний спосіб захисту - не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Наведене свідчить про те, що одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції судів залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним і Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Має значення також і суб`єктний склад саме сторін правовідносин та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України суддя закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Наведена норма права підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Предметом позову у цій справі є обов`язок відповідача скласти та зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що, на думку позивача, є необхідним для віднесення позивачем суми ПДВ до податкового кредиту.

Згідно з підпунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу (ПК) України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У статті 198 ПК України встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; права й обов`язки платників податку в сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 цієї статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Спір у даній справі виник щодо невиконання відповідачем обов`язку складення (скоригування) податкових накладних за наслідками здійснення з позивачем господарських операцій у період з 16.03.-17.03.2022 року за договором про поставки нафтопродуктів від 03 серпня 2020 року № МО-966 і реєстрації їх у Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому відповідач не вчинив на вимогу позивача дій щодо виправлення допущеного ним порушення в установлений законом спосіб, що позбавило останнього можливості віднесення сплачених ним у складі вартості нафтопродуктів сум ПДВ до податкового кредиту.

Відшкодування ПДВ здійснюється державою в податкових правовідносинах між особою і державою. Отже, зобов`язання зареєструвати (скорегувати) податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає саме з податкового законодавства, а не з договірних відносин, тому є податковим, а не господарським зобов`язанням. Спори, які можуть виникнути між платниками ПДВ та державою в особі уповноваженого органу - суб`єкта владних повноважень щодо суми сплаченого податку, є адміністративними і мають розглядатися судами адміністративної юрисдикції.

Отже, спір у даній справі не підлягає розгляду в судах господарської юрисдикції.

Також, суд визнає, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків, а тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію (скорегувати) не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17).

Зазначена правова позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (п.1 ч.1 ст.231 ГПК України).

Ураховуючи викладене, провадження у справі належить закрити.

Керуючись ст.ст. 18, 231, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПІВДЕНЬ" про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" здійснити коригування сум податкових зобов`язань із сплати податку на додану вартість та зареєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, закрити - у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та у відповідності до ст. 255 ГПК України підлягає оскарженню.

Суддя C.М. Коваль.