УХВАЛА

25 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 921/740/21(921/510/21)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В. Г. - головуючий, Банаська О. О., Картере В. І.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича за вх. № 2396/2023

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023

у складі колегії суддів: Матущака О.І. (головуючий), Марка Р.І., Скрипчук О.С.

та на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022

у складі судді Сидорук А.М.

у справі № 921/740/21(921/510/21)

за позовом Приватного підприємства "Дербі-Капітал"

до відповідача-1: Приватного підприємства "Афіша"

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат-Тернопіль"

про визнання недійсним договору №01/08/18-ю про надання юридичних послуг, укладеного 07.08.2018 між Приватним підприємством "Афіша" та Фізичною особою-підприємцем Гловаком Іваном Степановичем

в межах справи № 921/740/21

про банкрутство Приватного підприємства "Афіша",-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/740/21 про банкрутство Приватного підприємства "Афіша".

У серпні 2021 року Приватне підприємство "Дербі-Капітал" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "Афіша" та Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича про визнання недійсним договору № 01/08/18-ю від 07.08.2018 про надання юридичних послуг.

17.06.2022 рішенням Господарського суду Тернопільської області позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір № 01/08/18-ю від 07.08.2018 про надання юридичних послуг, укладений між Приватним підприємством "Афіша" та Фізичною особою-підприємцем Гловаком Іваном Степановичем.

26.01.2023 постановою Західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі № 921/740/21 (921/510/21) залишено без змін.

04.04.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта Експрес") Фізичною особою-підприємцем Гловаком Іваном Степановичем подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі №921/740/21 (921/510/21); відмовити у задоволенні позову Приватного підприємства "Дербі-Капітал".

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі №921/740/21 (921/510/21).

14.04.2023 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Банаська О. О., Картере В. І.

27.04.2023 ухвалою Верховного Суду витребувано з Господарського суду Тернопільської області та/або Західного апеляційного господарського суду матеріали справи №921/740/21 (921/510/21). Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі № 921/740/21 (921/510/21), повернення касаційної скарги без розгляду або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

19.05.2023 матеріали справи № 921/740/21 (921/510/21) надійшли до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши матеріали справи та матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 7 частини другої, пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Статтею 288 ГПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21) складено 06.02.2023. Таким чином, останнім днем встановленого наведеною вище нормою строку на подання касаційної скарги було 27.02.2023 (26.02.2023 - вихідний день).

Колегією суддів встановлено, що касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21) Фізичною особою-підприємцем Гловаком Іваном Степановичем було надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 04.04.2023, тобто з пропуском встановленого статтею 288 ГПК України процесуального строку, водночас, заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаної постанови.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що скаржником не було отримано копію постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №921/740/21 (921/510/21), яка оскаржується. При цьому Фізична особа-підприємець Гловак Іван Степанович зазначає, що порушення судом апеляційної інстанції обов`язку щодо направлення йому копії оскаржуваної постанови свідчить про наявність поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, та відповідно, наявність підстав для поновлення цього строку.

Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Як було зазначено вище, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження Фізична особа-підприємець Гловак Іван Степанович стверджує, що ним не було отримано копію постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21), водночас наголошує на порушенні судом апеляційної інстанції обов`язку щодо направлення йому копії оскаржуваної постанови.

Перевіривши доводи скаржника, колегією суддів встановлено, що копію постанови, яка оскаржується, 08.02.2023 було надіслано усім учасникам цієї справи, у тому числі і Фізичній особі-підприємцю Гловаку Івану Степановичу, що підтверджується штампом відправки на звороті останньої сторінки оригіналу постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21) та Списком розсилки поштової кореспонденції (т. 3, а.с. 89-89).

Крім цього вбачається, що копія постанова Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21) була надіслана Фізичній особі-підприємцю Гловаку Івану Степановичу за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі (47737, Тернопільська область, Тернопільський р-н, с. Підгородне, вул. Київська, 4), однак, 09.03.2023 поштове відправлення цієї постанови повернулось до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (т. 3 а.с. 110).

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суд.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу особи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення цієї особи належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 19.09.2022 у справі № 916/939/15-г).

З огляду на те, що постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21) було надіслано скаржнику за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі (ця ж адреса зазначена і в касаційній скарзі), то колегія суддів відхиляє в якості поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження твердження скаржника про те, що ним не було отримано копію оскаржуваної постанови, а судом апеляційної інстанції порушено обов`язок щодо направлення стороні копії судового рішення.

Поряд з викладеним Верховний Суд зауважує, що як передбачено статтями 42, 43 ГПК України, учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Постанова Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №921/740/21 (921/510/21) була оприлюднена 09.02.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформація з якого вважається загальновідомою згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень".

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, №8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine ) від 14.10.2003, заява № 50966/99)).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом касаційного оскарження є постанова Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21), прийнята за результатами розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі № 921/740/21 (921/510/21).

Зважаючи на викладене та з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами статті 43 ГПК України, скаржник повинен був виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо результату розгляду поданої ним апеляційної скарги, зокрема за даними Єдиного державного реєстру судових рішень або ознайомившись з матеріалами справи.

Таким чином, оцінивши наведені Фізичною особою-підприємцем Гловаком Іваном Степановичем доводи в обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 921/740/21 (921/510/21), Суд визнає їх неповажними та такими, що носять суб`єктивний характер і залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.

До того ж скаржником у касаційній скарзі не зазначено дату отримання копії постанови апеляційного суду, яка оскаржується, або дату, коли дізнався про прийняття цієї постанови.

Крім цього, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Предметом позову у цій справі є вимога Приватного підприємства "Дербі-Капітал" про визнання недійсним договору № 01/08/18-ю від 07.08.2018 про надання юридичних послуг, тобто позовна вимога немайнового характеру. Позов подано у 2021 році.

Приписами підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 2 270,00 грн.

Отже, звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі № 921/740/21 (921/510/21), скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 4 540,00 грн (2 270,00 * 200 %).

Таким чином, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі №921/740/21 (921/510/21) підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: 1) навести Суду інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження; 2) надати Суду документи, що підтверджують сплату (зарахування) судового збору у розмірі 4 540,00 грн.

Водночас, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак, скаржником до касаційної скарги не додано жодних доказів надсилання копії скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи № 921/740/21 (921/510/21).

Верховний Суд акцентує, що неповідомлення учасників судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, закріплені у частині третій статті 2 ГПК України принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, а також позбавляє останніх, за відсутності тексту скарги, можливості надати свої заперечення та відзив на касаційну скаргу.

Відтак, скаржнику слід надати Суду докази надіслання усім учасникам справи №921/740/21 (921/510/21) копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 290, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними наведені Фізичною особою-підприємцем Гловаком Іваном Степановичем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі № 921/740/21 (921/510/21).

2. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гловака Івана Степановича на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.06.2022 у справі № 921/740/21 (921/510/21) залишити без руху.

3. Надати Фізичній особі-підприємцю Гловаку Івану Степановичу строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали визначені статтею 292 ГПК України.

5. Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Картере