ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 р Справа № 904/1550/23

м.Дніпро

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Парусніков Ю.Б. Верхогляд Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023р. про відмову у видачі судового наказу в частині вимог у справі №904/1550/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп"

до Фізичної особи - підприємця Шведай Костянтина Миколайовича

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023р. у справі №904/1550/23 (суддя Манько Г.В.) відмовлено ТОВ "Енерджі Трейд Груп" у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення з фізичної особи - підприємця Шведай Костянтина Миколайовича інфляційних витрат у розмірі 921 грн 00 коп., пені в розмірі 2 881 грн 94 коп., 3 % річних у розмірі 177 грн 82 коп., штрафу 7 % від суми простроченого платежу понад 30 (тридцять) днів у розмірі 637 грн 41 коп.

Ухвала мотивована тим, що вимоги товариства про стягнення з боржника інфляційних втрат, пені, трьох процентів річних, компенсації вартості припинення газопостачання та штрафу не відповідають приписам ст.148 ГПК України, оскільки за своєю правовою природою не є заборгованістю, а тому не підлягають розгляду в порядку наказного провадження та у видачі судового наказу .

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023р. у даній справі про відмову у видачі судового наказу у частині вимог про стягнення пені, штрафу, трьох процентів річних та інфляційних втрат .

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що :

відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України наказ може бути видано за будь-якою вимогою про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

висновки суду стосовно того, що вимоги про сплату пені, 3 процентів річних, інфляційних втрат та штрафу за своєю природою не являються заборгованістю і тому не підлягають розгляду в порядку наказного провадження є хибними;

враховуючи, що між сторонами відсутній спір щодо заявлених до стягнення штрафу та пені, суд дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки визначальною підставою для такої відмови є сама наявність спору.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Фізична особа - підприємець Шведай К.М. своїм процесуальним правом не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства та постановлено розглянути її за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (постачальником) та фізичною особою - підприємцем Шведай Костянтином Миколайовичем (споживачем) укладено договір постачання природного газу № Д/2019/45, згідно з п.1.1 якого постачальник зобов"язався передати у власність споживачу природний газ, в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених договором, а споживач - прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.1.2 договору постачальник передає споживачу природний газ в обсязі, що визначено у додатку №1 до цього договору.

Згідно з п.7.2 договору у випадку порушення споживачем розміру або строку (п.3.1 договору) оплати поставленого постачальником природного газу у відповідному місяці споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми прострочення платежу.

На виконання умов договору у період лютий листопад 2022 року постачальник поставив, а споживач прийняв природний газ в узгоджених сторонами обсягах.

Споживач, в порушення умов договору, оплату за спожитий природний газ не здійснив.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп " звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Шведай Костянтина Миколайовича суми основного боргу у розмірі 9 105 грн 88 коп., інфляційних втрат у розмірі 921 гри 00 коп., пені у розмірі 2 881 грн 94 коп., 3 % річних у розмірі 177 грн 82 коп., штрафу 7 % у розмірі від суми простроченого платежу понад 30 (тридцять) днів у сумі 637 грн 41 коп., компенсації вартості припинення газопостачання у розмірі 2 112 грн 98 коп., а разом 15 837 грн 03 коп., яка обґрунтована неналежним виконанням умов договору №Д/2019/45 постачання природного газу від 20.09.2019р.

Господарським судом Дніпропетровської області, за результатами розгляду заяви та поданих ТОВ "Енерджі Трейд Груп" доказів видано наказ про стягнення з боржника на користь товариства 9105,88грн основного боргу.

В частині стягнення на користь товариства інфляційних витрат у розмірі 921 грн 00 коп., пені в розмірі 2 881 грн 94 коп., 3 % річних у розмірі 177 грн 82 коп., штрафу 7 % від суми простроченого платежу понад 30 (тридцять) днів у розмірі 637 грн 41 коп. місцевим господарським судом було у задоволенні заяви відмовлено, про що постановлена оскаржувана ухвала.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Стаття 509 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

договори та інші правочини;

створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов"язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов"язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплати за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих ГК України, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (частина шоста статті 265 ГК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (стаття 692 ЦК України). Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 193 ГК України, статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

За змістом статей 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.07.2018 у справі №903/125/18.

Положення ч. 2 ст. 12 ГПК України визначають, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У даному випадку, доказів, які б свідчили про наявність спору між сторонами щодо заявленої до стягнення суми штрафу, трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені матеріали справи не містять, а отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу у відповідній частині, оскільки визначальною підставою для такої відмови є саме наявність спору.

Слід враховувати, що товариством заявлені вимоги про стягнення з боржника грошової заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ним договору № Д/2019/45 від 20.09.2019р. в частині оплати поставленого газу, що також спростовує висновок Господарського суду Дніпропетровської області про те, що заявлені до стягнення суми пені та штрафу, інфляційні втрати та три проценти річних за своєю природою не являються грошовою заборгованістю у розумінні ст.148 ГПК України.

Крім того, законодавець не обмежує поняття грошової заборгованості, визначеної статтею 148 ГПК України, певним її видом, а лише обмежує сумою такої заборгованості - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Положення частини другої статті 12, частини першої статті 148 ГПК України не містять таких категорій як "основне зобов`язання" чи "не основне зобов`язання", що свідчить про помилковість та хибність висновків суду, що вимоги про сплату штрафних санкцій (пені), інфляційних втрат та відсотків річних за порушення договірних зобов`язань не можуть вважатись основним зобов`язанням за письмовими договором.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення з боржника пені, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Одночасно апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що у заяві про видачу судового наказу ТОВ"Енерджі Трейд Груп", у тому числі, просило стягнути з боржника 2112,98грн компенсації вартості припинення газопостачання . При цьому з матеріалів справи не вбачається прийняття судом певного рішення у цій частині.

Між тим, в апеляційній сказі скаржник просить скасувати ухвалу від 30.03.2023р. у даній справі та стягнути на його користь інфляційні витрати у розмірі 921 грн 00 коп., пеню у розмірі 2 881 грн 94 коп., 3 % річних у розмірі 177 грн 82 коп., штрафу 7 % від суми простроченого платежу понад 30 (тридцять) днів у розмірі 637 грн 41 коп.

Отже, оскільки стягнення з фізичної особи - підприємця Шведай Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" 2112,98грн компенсації вартості припинення газопостачання не було предметом апеляційного оскарження у даному випадку, то відповідно до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряв законність та обґрунтованість судового рішення лише в межах вимог апеляційної скарги.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

У даній справі, ухвала від 30.03.2023р. постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023р. підлягає скасуванню.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на боржника.

Керуючись ст.ст.275 - 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023р. у справі №904/1550/23 - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" в частині стягнення 921 грн 00 коп. інфляційних витрат, 2 881 грн 94 коп. пені, 177 грн 82 коп. 3 % річних, 637 грн 41 коп. штрафу 7 % від суми простроченого платежу понад 30 (тридцять) днів - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Шведай Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" 921 грн 00 коп. інфляційних втрат, 2 881 грн 94 коп. пені, 177 грн 82 коп. 3 % річних, 637 грн 41 коп. штрафу 7 % від суми простроченого платежу понад 30 (тридцять) днів.

Справу №904/1550/23 передати Господарському суду Дніпропетровської області .

Стягнути з фізичної особи - підприємця Шведай Костянтина Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2684,00грн. Видати наказ.

Видачу наказу, з урахуванням відповідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд