РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.05.2023Справа № 910/11843/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Саперне поле 3» (вул. Саперне поле, буд. 3, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 43804558)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Технобуд» (вул. Саперне поле, буд. 5, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 33744388)

про стягнення 1 306 704, 65 грн

Представники сторін:

від позивача: Українцева Катерина

від відповідача: Герасименко Олександр

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Саперне поле 3» (далі за текстом - ОСББ «Саперне поле 3», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Технобуд» (далі за текстом - ТОВ «Сервіс-Технобуд», Відповідач) про стягнення заборгованості по внескам та платежам в розмірі 1 331 514, 24 грн та нарахованих інфляційних втрат в розмірі 371 349, 20 грн за прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що ОСББ «Саперне поле 3» прийнято рішення про самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, для фінансування чого рішеннями загальних зборів ОСББ «Саперне поле 3» від 28.02.2021 та від 20.11.2021 затверджено розміри щомісячних внесків для співвласників ОСББ «Саперне поле 3».

З урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог та деталізованого розрахунку останніх, посилаючись на положення статті 15 Закону України «Про співвласників багатоквартирного будинку» (далі за текстом - Закон 2866-III) Позивач зазначає про наявність у Відповідача, як власника 231 об`єкту нерухомості (за адресою вул. Саперне поле, буд. 3, м. Київ, 01042) обов`язку своєчасно та в повному обсязі сплачувати внески і платежі на виконання рішень статутних органів, а саме: з квартир № 1, 3, 11, 19, 164, 170, 175, 176, 188, 194, 217, 332; з нежитлових приміщень № 333-336, 354, 361, 362, 367, 370-377, 379; з паркомісць № 1, 19, 44, 61, 62, 63, 64, 75, 77, 78, 80, 93, 97, 101, 103, 104-123, 128, 129, 132-137, 144, 145, 157, 161, 169, 170, 175, 176, 186, 192, 193, 195, 200, 201, 202, 205-218, 226-228, 230, 231, 236, 239, 240, 256-262, 264,265, 273, 278, 281, 282, 284, 285, 287, 288, 289, 290 - 293, 301-322, 325-336, 338, 340-346, 349-363, 366, 369-379, 383-385, 388-390, 393-396, 399, 400, 407, 409-412, 415-419, 423, 426-429, 432, 433, 434, 438, 440.

Згідно доводів Позивача в порушення вимог Закону 2866-III, Статуту ОСББ та рішень загальних зборів Відповідачем не виконується зазначений обов`язок зі сплати внесків, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 1 195 905, 39 грн за період з 01.05.2021 по 07.10.2022, нарахованих інфляційних втрат на вказану суму в розмірі 97 196, 86 грн.

Також Позивачем у заяві про зменшення розміру позовних додано вимогу про стягнення 3 % річних - 13 602, 39 грн., при цьому в судовому засіданні зазначено, що зазначена сума була включена до первісних позовних вимог але не була відокремлена окремою строкою.

Також Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу 15 000 грн.

У відповідь на заперечення Відповідача, Позивачем зазначається, що квартири № 1, 11, 19, 170 та 176 за період з 28.02.2021 по 31.07.2022 належали саме Відповідачу, а саме в період з 31.07.2022 по 02.11.2022 (станом на дату виготовлення Позивачем доданої до позову Інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно) вказані фізичні особи стали власниками визначених квартир, на підтвердження чого Позивачем надано копії витягів з Державного реєстру речових прав.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Суд вказує, що Відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву, однак із поданих Відповідачем заперечень вбачається, що згідно доводів останнього він не є власником квартир № 11, 19, 176, 231.

При тому в доданій до позову довідці про стан платежів та заборгованості відсутня інформація щодо квартир 1, 23, 43, 148, 152, 158, 164, 175, 178, 270, 271, 280, 282, 292, 306, 309, 316, нежитлового приміщення № 339, машиномісць № 34, 36, 44, 46-47, 60, 90, 174, 177, 178, в той час як останні належать іншим особам згідно наданих Позивачем довідок.

Натомість нежитлові приміщення 375-377, 379 не зазначені в обґрунтуванні позовної заяву проте включені до довідки про стан платежів та заборгованості.

Також Відповідач зазначає про неналежність здійсненого Позивачем розрахунку заборгованості, оскільки останній містить загальну суму заборгованість по всім видам внесків за весь заявлений Позивачем період, в тому числі без зазначення застосованих ним формул при розрахунку.

Здійснені Позивачем нарахування інфляційних втрат за 525 днів також є неправомірними, оскільки прострочення 525 днів може бути застосовано лише за внески за травень 2021, а не на загальну суму заборгованості.

Проаналізувавши надану Позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог та деталізований розрахунок заявленої до стягнення суми, Відповідач повторно звертає увагу Позивача та суду про необхідність виключення з переліку заборгованості платежів по квартирам № 1, 11, 19, 170, 176.

Здійснені Позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат є арифметично невірними та не відповідають практиці Верховного Суду, а заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи.

При цьому Відповідач акцентує увагу суду на невизнанні вимог за даним позовом в цілому.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.12.2022.

02.12.2022 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про відкладення підготовчого засідання, необхідності надання Позивачем обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум.

Також Відповідач у даному клопотанні просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/8515/21.

У підготовчому засіданні 05.12.2022 суд, розглянувши клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі та заслухавши пояснення представника останнього, дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 05.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 підготовче засідання відкладено на 16.01.2023, зобов`язано: ОСББ «Саперне поле 3» надати суду обґрунтований розрахунок суми заявлених позовних вимог із зазначенням окремо помісячних сум кожного з видів внесків із врахуванням видів об`єктів нерухомості, площ таких об`єктів, а також розрахунок інфляційних втрат окремо по кожному місячному платежу із зазначенням конкретних дат настання у Відповідача строків сплати таких платежів; ТОВ «Сервіс-Технобуд» надати суду контррозрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості.

11.01.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про зменшення позовних вимог та клопотання про приєднання детального розрахунку заборгованості.

У зв`язку із перебуванням судді Пукаса А.Ю. на лікарняному підготовче засідання 16.01.2023 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 підготовче засідання призначено на 06.02.2023.

06.02.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов контррозрахунок (зауваження до розрахунків позовних вимог) Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 підготовче засідання відкладено на 27.02.2023.

27.02.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Позивача до контррозрахунку.

У підготовчому засіданні 27.02.2023 судом оголошено перерву до 06.03.2023.

03.03.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Позивача до контррозрахунку.

У підготовчому засіданні 06.03.2023 судом досліджено та прийнято до розгляду заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог. Також у даному підготовчому засіданні судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.03.2023. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 06.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 судове засідання відкладено на 03.04.2023.

03.04.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло вступне слово, пояснення з приводу письмових доказів та промова в дебатах від Відповідача.

У судовому засіданні 03.04.2023 судом оголошено перерву до 24.04.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 судове засідання відкладено на 15.05.2023.

15.05.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Позивача по розрахунку заборгованості.

У судовому засіданні 15.05.2023 представник Позивача надав додаткові пояснення, які подано письмово до суду 15.05.2023.

При цьому суд звернув увагу представника Позивача на те, що суть таких пояснень полягає в тому, що ним фактично зазначається про зменшення суми заборгованості на 131 786, 85 грн та зміну предмету позову, оскільки на переконання Позивача гараж № НОМЕР_2, НОМЕР_1, квартири № 1, 11, 19, 170 та 176 станом на 02.11.2022 не належать відповідачу, також судом вказано, що такі пояснення подаються представником Позивача вже на 4 судовому засіданні, з порушенням принципу стадійності подання доказів , що відповідно виключає прийняття їх до розгляду судом.

У даному засіданні 15.05.2023 представник Позивача надав пояснення по суті заявлених вимог, просив суд задовольнити позов.

Відповідач заперечував щодо задоволення позову.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 15.05.2023 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

26.06.2020 відбулися установчі загальні збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 3, на яких більшістю голосів співвласників прийнято рішення про створення ОСББ «Саперне поле 3» та затверджено статут Об`єднання (далі за текстом - Статут).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 19.05.2021) 08.09.2020 ОСББ «Саперне поле 3» зареєстровано як юридичну особу з присвоєнням ідентифікаційного коду 43804558, керівником ОСББ «Саперне поле 3» визначено Стоянову О.О.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Саперне поле 3» від 28.02.20.21 (оформлене протоколом) створено резервний фонд та встановлено обов`язковий щомісячний розмір внеску 1, 50 грн / 1 кв.м. загальної площі об`єкта нерухомого майна, зі встановленням строку оплати внеску до резервного фонду - до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно доводів Позивача платежі до резервного фонду підлягали оплаті з 01.05.2021, що не заперечувалося Відповідачем.

Рішенням загальних зборів ОСББ «Саперне поле 3» від 20.11.2021 (оформлене протоколом) співвласниками обрано форму управління будинком - самозабезпечення зі встановленням терміну початку самозабезпечення з 01.02.2022, затверджено кошторис Об`єднання та обов`язкові щомісячні внески з 01.02.2022, а саме:

- на утримання спільного майна - 11,20 грн. за 1 кв.м. загальної площі об`єкта нерухомого майна (крім паркомісць);

- до ремонтного фонду - 2,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі об`єкта нерухомого майна (крім паркомісць);

- до резервного фонду - 1,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі об`єкта нерухомого майна (крім паркомісць);

- до фонду безпеки і благоустрою - 8,20грн./кв.м (крім паркомісць).

Строк сплати внесків - до 20 числа поточного (розрахункового) місяця.

Також прийнято рішення щодо визначення з 01.02.2022 форми управління (утримання, обслуговування) паркінгу, який розташовано у багатоквартирному будинку № 3 по вул. Саперне поле у місті Києві та прийняття функції з управління (утримання, обслуговування) паркінгу, який є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку.

Затверджено щомісячні обов`язкові розміри внесків з 01.02.2022 для власників паркомісць:

- на утримання паркінгу - 11, 50 грн. за 1 кв.м. загальної площі паркомісця;

- до ремонтного фонду - 2, 00 грн. за 1 кв.м. загальної площі паркомісця;

- до резервного фонду - 1, 50 грн. за 1 кв.м. загальної площі паркомісця;

- до фонду безпеки і благоустрою - 10, 00 грн. за 1 кв.м. загальної площі паркомісця.

Строк сплати внесків - до 20 числа поточного (розрахункового) місяця.

Пунктом 2 Розділу І Статуту закріплено, що вищим органом Об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності Об`єднання, в тому числі затвердження кошторису та балансу, порядку та переліку внесків та платежів співвласників.

Пунктом 1 та 2 Розділу IV Статуту закріплено, що джерелами фінансування є кошти Об`єднання, які складаються в тому з внесків та платежів співвласників, а сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами є обов`язковими для всіх співвласників.

За рішеннями загальних зборів Об`єднання можуть створюватися ремонтний, резервний фонди, кошти яких спрямовуються на цілі, визначені загальними зборами Об`єднання.

Відповідно до пункту 2 Розділу V Статуту співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання, виконувати рішення статутних органів, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Як вбачається з позовної заяви (з урахуванням додатково наданих Позивачем розрахунків) Відповідачем не здійснюється сплата внесків визначених рішеннями загальних зборів ОСББ «Саперне Поле 3» від 28.02.2021 та від 20.11.2021.

Судом встановлено, що доказів визнання таких рішень недійсними матеріали справи не містять, а відтак суд вказує, що останні є правомірними та підлягають виконанню всіма співвласниками, в тому числі і Відповідачем.

Позовні вимоги ґрунтуюся на невиконанні Відповідачем рішень загальних зборів та вимог чинного законодавства в частині сплати, як співвласником ОСББ внесків та платежів в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01.05.2021 - 07.10.2022.

При цьому в письмових поясненнях Позивач зазначає, що періодом утворення заборгованості (згідно позову) є з 28.02.2021 по 31.07.2022, в той час як згідно наданих розрахунків окремо по кожному об`єкту нерухомості вбачається, що заборгованість розраховується за період з травня 2021 по вересень (серпень) 2022 згідно детальних розрахунків.

В обґрунтування підстав зменшення розміру позовних вимог Позивачем вказано, що по частині квартир заборгованість погашено та додатково уточнена інформація по об`єктах власності.

Так, на підтвердження власності за Відповідачем спірних об`єктів нерухомості до матеріалів справи (до позову) Позивачем надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.11.2022, з яких вбачається, що квартири № 3 , 164 , 188 , 194 , 217 , 332 ; нежитлові приміщення № 333-336, 354, 361, 362, 367, 370-377, 379, 380; паркомісця № 1, 19, 44, 61, 62, 63, 64, 75, 77, 78, 80, 93, 97, 101, 103, 104-123, 128, 129, 132-137, 144, 145, 157, 161, 169, 170, 175, 176, 186, 192, 193, 195, 200, 201, 202, 205-218, 226-228, 230, 231, 236, 239, 240, 256-262, 264,265, 273, 278, 281, 282, 284, 285, 287, 288, 289, 290 - 293, 301-322, 325-336, 338, 340-346, 349-363, 366, 369-379, 383-385, 388-390, 393, 396, 399, 400, 407, 409-412, 415-419, 423, 426-429, 432, 433, 434, 438, 440 належать на праві власності Відповідачу.

Що стосується спірних квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 та заперечень Відповідача в частині ненадання Позивачем доказів права власності Відповідача на такі квартири до моменту переходу права власності на останні до фізичних осіб та до 02.11.2022 суд зазначає, що з метою встановлення фактичних обставин справи та з огляду на поведінку сторін щодо добросовісного здійснення ними своїх процесуальних обов`язків, судом самостійно перевірено факт належності Відповідачу квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та АДРЕСА_12 в спірний період.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідач був власником квартири АДРЕСА_7 у строк з 29.08.2017 до 25.07.2022 (з 25.07.2022 право власності зареєстровано за ОСОБА_1 ), квартири АДРЕСА_8 з 28.02.2018 до 22.09.2022 (з 22.09.2022 право власності зареєстровано за ОСОБА_2 ), квартири АДРЕСА_9 з 01.03.2018 до 02.09.2022 (з 02.09.2022 право власності зареєстровано за ОСОБА_3 ), квартири АДРЕСА_10 з 29.08.2017 до 03.10.2022 (з 03.10.2022 право власності зареєстровано за ОСОБА_4 ), квартири АДРЕСА_11 з 29.08.2017 до 29.08.2022 (з 29.08.2022 право власності зареєстровано за ОСОБА_5 ), квартири АДРЕСА_12 з 01.03.2018 до 25.10.2022 (з 25.10.2022 право власності зареєстровано за ОСОБА_6 ).

Що стосується питання права власності на машиномісця № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1, яке піднімалося представником Позивача у письмових поясненнях та у судовому засіданні 15.05.2023, суд зазначає наступне.

Матеріали справи не місять обґрунтованих заперечень Відповідача, що машиномісця № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 йому не належали, а лише зазначається, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.11.2022 останні об`єкти нерухомості належать іншій фізичній особі, що водночас не виключає існування у Відповідача права власності до 02.11.2022.

Так, враховуючи те, що питання права власності щодо машиномісця № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 фактично входить до предмету доказування по справі щодо стягнення платежів та внесків на утримання та управління майном Позивача, судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 15.05.2023 машиномісце № НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) в період з 04.06.2018 по 20.09.2022 власником останнього був Відповідач, а з 20.09.2022 власником є ОСОБА_7 .

Ті самі обставини встановлено і щодо машиномісця № НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яке в період з 04.06.2018 по 20.09.2022 перебувало у власності Відповідача.

При цьому суд вказує, що заперечення Відповідача щодо неналежності включення плати за машиномісця № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 ґрунтувалися виключно на відсутності в матеріалах справи доказів належності йому на праві власності останніх, при тому що такий факт стороною не заперечувався.

Відтак, доводи Відповідача є частково обґрунтованими.

Також на підтвердження розміру існуючої заборгованості в розмірі 1 331 514, 24 грн Позивачем додано до позовної заяви довідку № 02 від 07.10.2022 про стан платежів та заборгованості за період з 01.05.2021 по 07.10.2022.

Дослідивши довідку № 02 від 07.10.2022, суд погоджується з доводами Відповідача, що вказана довідка не містить розрахунки по деяким об`єктам нерухомості (квартири № 1, 23, 43, 148 , 152 , 158 , 164 , 175 , 178, 270, 271, 280, 282, 292, 306, 309, 316, нежитлове приміщення № 339, машиномісця № 34, 36, 46-47, 60, 90, 174, 177, 178) в той час як заборгованість по сплаті внесків по вказаним об`єктам входить до заявлених Позивачем вимог, у зв`язку з чим такий доказ на переконання суду не є достатнім та повним, оскільки з останнього не вбачається за можливе встановити актуальну суму заборгованості.

Позивачем надано детальний розрахунок заборгованості по сплаті внесків в загальному по 231 об`єкту нерухомості в розмірі 1 195 905, 39 грн, а саме: по квартирам № 1, 3, АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , 164 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , 188 , 194 , 217 , 332 ; нежитловим приміщення № 333-336, 354, 361, 362, 367, 370-377, 379, 380; паркомісцям № 1, 19, 44, 61, 62, 63, 64, 75, 77, 78, 80, 93, 97, 101, 103, 104-123, 128, 129, 132-137, 144, 145, 157, 161, 169, 170, 175, 176, 186, 192, 193, 195, 200, 201, 202, 205-218, 226-228, 230, 231, 236, 239, 240, 256-262, 264, 265, 273, 278, 281, 282, 284, 285, 287, 288, 289, 290 - 293, 301-322, 325-336, 338, 340-346, 349-363, 366, 369-379, 383-385, 388-390, 393-396, 399, 400, 407, 409-412, 415-419, 423, 426-429, 432, 433, 434, 438, 440.

Також Позивачем на існуючі суму заборгованості окремо по кожному об`єкту нерухомості станом на 07.10.2022 здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, починаючи з 20-го числа наступного за звітним місяцем до платежів за 2021 рік та починаючи з 20-го числа поточного (розрахункового) місяця до платежів за 2022 рік.

При цьому судом встановлено, що вимоги про стягнення 3 % річних Позивачем заявлено не в позовній заяві, а у заяві про зменшення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався на адресу Відповідача з претензією від 12.09.2022 № П01/09/2022 (докази направлення надано до матеріалів справи) про погашення існуючої станом на 12.09.2022 заборгованості в розмірі 901 371, 20 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно із статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі за текстом - Закон № 417-VIII) співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі за текстом - Закон № 2866-III) встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно зі статтями 4, 12 Закону № 2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до статті 10 Закону № 2866-III рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Співвласник, зокрема, зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (статті 15 Закону № 2866-III).

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону № 417-VIII співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина 2 статті 7 Закону № 417-VIII).

Відповідно до статті 20 Закону № 2866-III частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (стаття 23 Закону № 2866-III), а у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (стаття 13 Закону № 2866-III).

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом вище, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оскарження та скасування рішень загальних зборів ОСББ «Саперне поле 3» від 28.02.2021 та від 20.11.2021, на підставі яких нараховано оспорювані внески на утримання (управління, обслуговування) будинку та паркінгу шляхом самозабезпечення, на Відповідача як на співвласника покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Що стосується періоду стягнення суми основного боргу, суд зазначає наступне.

Згідно досудової претензії Позивача від 12.09.2022 № П01/09/2022 заборгованість в розмірі 901 371, 20 грн. у Відповідача утворилась за період з 01.05.2021 по 31.07.2022.

В позові Позивачем зазначається період з 01.05.2021 по 07.10.2022 та заборгованість в розмірі 1 331 514, 24 грн.

У заяві про зменшення позовних вимог Позивачем здійснено додаткове обрахування існуючої суми заборгованість, яка станом на 07.10.2022 становить 1 195 905, 39 грн та утворилась за період з травня 2021 по вересень 2022 згідно додаткових розрахунків.

Враховуючи наявність у Позивача прав визначених статтею 46 ГПК України, з огляду на фактичне зменшення суми основного боргу порівняно з сумою основного боргу заявленої в позові суд не вважає, що визначення Позивачем у розрахунку більшого періоду, за який останній просить суд стягнути заборгованість порушить принципи господарського судочинства, права та обов`язки Відповідача, оскільки станом на дату звернення до суду така заборгованість вже існувала.

Визначенні статтею 46 ГПК України права, що належать тільки позивачу, певним чином визначають диспозитивність господарського процесу. Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Дана правова позиція, висловлена в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі 922/1249/17 та від 18.03.2019 у справі № 908/1165/17.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 3 частини 3 статті 162 ГПК України закріплено, що позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, тим самим забезпечуючи суд можливістю встановити походження останніх та правомірність їх заявлення, що відповідно унеможливлює ігнорування судом наданого Позивачем розрахунку, в якому сума основного боргу співпадає з прохальною частиною позову (в редакції заяви про зменшення позовних вимог), при тому що є відмінності у визначених Позивачем періодах.

Водночас, враховуючи заперечення Відповідача в частині належності квартир № 1, АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та АДРЕСА_12 , суд вказує, що з огляду на встановлені судом вище дати набуття власності на вказані квартири фізичними особами, Позивачем неправомірно заявлено до стягнення з Відповідача наступні платежі:

- по квартирі № 1 за серпень та вересень місяць 2022, що загалом становить 3 755, 60 грн;

- по квартирі № 19 за вересень 2022, що загалом становить 97, 17 грн.

По квартирам АДРЕСА_8 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 та АДРЕСА_12 порушення в нарахуваннях відсутні, оскільки фізичними особами набуто право власності 22.09.2022, 03.10.2022, 29.08.2022 та 25.10.2022 (відповідно), а визначені рішенням загальних зборів Позивача строки здійснення платежів (до 20-го числа поточного місяця) за спірний період є такими, що настали саме у Відповідача.

Вимоги щодо стягнення платежів за квартирою АДРЕСА_12 взагалі не входять до предмету розгляду, оскільки відсутні в деталізованому переліку заборгованості Позивача.

Також суд вказує, що відсутні і порушення при нарахуванні платежів за машиномісця № НОМЕР_2 та НОМЕР_1, оскільки станом на 20.09.2022 зобов`язання з їх оплати настало саме у Відповідача, а не у фізичної особи, право власності за якою зареєстровано 20.09.2022 о 14:20.

Підсумовуючи викладене, правомірною та арифметично вірною сумою заборгованості з платежів до фонду утримання паркінгу, безпеки і благоустрою, резервного, ремонтного за об`єктами нерухомості Відповідача є сума 1 192 052, 62 грн, а відтак вимога Позивача в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо доводів Відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів належності на праві власності Відповідачу 231 об`єкту нерухомості до 02.11.2022 та в спірний період суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В такому випадку саме Відповідачем мали б бути подані до матеріалів справи відповідні докази задля підтвердження власних доводів та спростування позиції Позивача, що наразі вчинено не було, у зв`язку з чим такі аргументи Відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується нарахованих Позивачем на підставі статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахуванням Позивачем інфляційних втрат та 3 % річних є правом кредитора (Позивача), яке він може реалізувати при неналежному виконанні боржником грошового зобов`язанні, що наразі допущено Відповідачем та водночас є підставою для настання для останнього відповідних правових наслідків, в даному випадку передбачених частиною 2 статтею 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика.

Судом враховано заперечення Відповідача щодо неправомірного порядку нарахування Позивачем інфляційних втрат та 3 % річних, а саме всупереч практиці Верховного суду у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що дійсно Позивачем початком нарахувань окремо по кожному об`єкту нерухомості визначено 20-те число наступного за звітним місяцем (за платежі 2021 року) та 20-те число поточного місяця (за платежі 2022 року), що відповідно є невірним, оскільки 20-те число є останнім днем включно для належного виконання Відповідачем свого грошового зобов`язання, а відтак прострочення може рахуватися з 21-го числа відповідного місця.

Проте, здійснивши перерахунок сум інфляційних втрат у відповідності до вказаних судом висновків, суд зазначає, що такі суми відповідають (або місцями є більшими) за суми, визначені Позивачем у розрахунку.

При цьому, враховуючи встановлення судом обставин відсутності обов`язку у Відповідача сплати щомісячного платежу за квартирою № 1 за серпень та вересень місяць 2022 та за квартирою № 19 за вересень 2022, судом не вбачається підстав для нарахування на вказані періоди інфляційних втрат, у зв`язку з чим останні в розмірі 35, 68 грн. не підлягають стягненню з Відповідач, а дана вимога підлягає частковому задоволенню.

Також, Позивачем та судом при розрахунку інфляційних втрат не враховувався перший та останній місяці періоду заборгованості, оскільки прострочення в таких місяцях існувало менше 15 днів, що відповідно виключає можливість включення останніх до розрахунку.

Щодо нарахованих Позивачем 3 % річних, то суд не погоджується із порядком заявлення такої вимоги оскільки позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (зокрема, постанови Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №910/13267/18, від 03.08.2020 №911/2139/19).

Суд зазначає, що хоча подана Позивачем заява від 10.01.2023 вих № 09-ЮР і названа заявою про зменшення позовних вимог, остання за своїм змістом, а саме в частині стягнення 3 % річних є новою позовною вимогою, оскільки така вимога не змінює ні предмет вимоги Позивача з якою він звернувся до суду вперше - стягнення суми заборгованості та інфляційних втрат, ні підстави їх стягнення.

Натомість стягнення 3 % річних становить самостійний предмет позову щодо стягнення саме такої суми та обґрунтовується самостійними підставами для їх стягнення. Така вимога хоча і є пов`язаною підставою виникнення з первісно заявленими Позивачем у цій справі вимогами про стягнення коштів, однак їх розгляд спільно з цими первісними вимогами в одному провадженні міг бути здійснений лише у разі дотримання Позивачем положень статті 173 ГПК України.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.03.2023 у справі № 922/3639/16.

Водночас під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви (постанови Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19, від 09.07.2020 у справі № 922/404/19).

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до статті 170 ГПК України кожна заява повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, а відтак подання Позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог та її обґрунтування суперечить за своїм змістом в частині заявлення додаткової вимоги про стягнення 3 % річних.

З огляду на викладене вимоги Позивача про стягнення суми 3 % річних не підлягають задоволенню судом в межах даного позову, а можуть бути окремим предметом розгляду в іншій справі.

Що стосується заявлених Позивачем до відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, суд зазначає наступне.

У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат Позивачем визначено, що останні складаються з 15 000 грн.

При цьому Позивачем у позовній заяві, а також до закінчення судових дебатів не зазначено про необхідність подання додаткових доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у порядку передбаченому частиною 8 статті 129 ГПК України.

Суд вказує, що Позивачем до позовної заяви додано договір № 15/2022 від 22.08.2022, ордер серії № АІ № 1299806 від 01.11.2022 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 000888 від 18.10.2017.

Детальний опис, передбачений частиною 3 статті 126 ГПК України, задля визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем також не подано.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів, з яких вбачалося б за можливе встановити реальність, фактичність, перелік наданих послуг адвокатом, а відтак і встановити обставини понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку відмовити Позивачу у їх стягненні з Відповідачів з підстав необґрунтованості та недоведеності.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупністю наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено обов`язок зі сплати щомісячних платежів та внесків як співвласника ОСББ, нарахованих за період з травня 2021 по вересень 2022 у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

З огляду на подання Позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору в розмірі 5 942, 37 грн підлягає поверненню Позивачу з Державного бюджету України.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати на професійну правничу допомогу, понесені Позивачем судом не відшкодовуються та покладаються на останнього.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Саперне поле 3» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Технобуд» (вул. Саперне поле, буд. 5, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 33744388) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Саперне поле 3» (вул. Саперне поле, буд. 3, м. Київ, 01042; ідентифікаційний код 43804558) суму основного боргу - 1 192 052 (один мільйон сто дев`яносто дві тисячі п`ятдесят дві) грн 62 коп, інфляційні втрати - 97 161 (дев`яносто сім тисяч сто шістдесят одна) грн 18 коп та судовий збір - 19 338 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять вісім) грн 21 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Відмовити Позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 29.05.2023

Суддя Антон ПУКАС