РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2023Справа № 910/2101/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок ЛТД»

до Державного підприємства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 328707,37 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Крок ЛТД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 328707,37 грн

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №75/151-21/11-121-04-21-10556 від 09.08.2021 в частині оплати наданих послуг, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 253716,82 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 7493,65 грн та інфляційні втрати у розмірі 67496,90 грн. Щодо доводів відповідача, позивач заперечив вказавши, що порушення позивачем зобов`язань сталось до 24.02.2022, а також зазначив, що п.2.2. Договору сторони погодили строк для оплати послуг з урахування ПДВ.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що строк виконання грошового зобов`язання в частині суми ПДВ не настав, а також послався на настання форс-мажорних обставин, внаслідок у відповідача відсутня відповідальність за порушення грошового зобов`язання за Договором. Крім того, відповідач заперечив проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Крок ЛТД» (далі - Виконавець) та Державним підприємством «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - Замовник) укладено Договір №75/151-21/11-121-04-21-10556 (далі - Договір) відповідно до умов якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику. (п.1.1. Договору)

Відповідно до п.2.1. Договору вартість послуг за Договором визначається відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни на надання послуг (додаток №1), як невід`ємної його частини та складає 211430,68 грн, крім того ПДВ 42286,14, всього 253716,82 грн.

Оплата за надані послуги за Договором здійснюється за фактично наданий обсяг послуг протягом 60 календарних днів від дати підписання обома сторонами «Акта здачі-приймання наданих послуг» шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. (п.2.2. Договору)

Відповідно до п.3.1. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 18.11.2021 до Договору Виконавець зобов`язується надати послуги в строк: вересень - 15 грудня 2021, відповідно до графіку надання послуг (невід`ємний додаток №3 до Договору), згідно графіку проведення ППР енергоблоків №2, 4, 6. У разі зміни строку проведення ППР енергоблоків №2, 4, 6 строк надання послуг відповідно змінюється. Надання послуг здійснюється у строгій відповідності до графіку проведення ППР енергоблоків №2, 4, 6.

Приймання наданих послуг Замовником та їх передача Виконавцем здійснюється за Актом здачі-приймання наданих послуг. (п.4.1. Договору)

Пунктами 4.2. та 4.3. Договору після завершення надання послуг (або певного етапу надання послуг) Виконавець складає і направляє Замовникові два примірника підписаного зі своєї сторони Акта здачі-приймання наданих послуг для оформлення. Замовник протягом 10 днів від дня одержання Акта здачі-приймання наданих послуг зобов`язаний відправити Виконавцеві підписаний Акт або мотивовану відмову від приймання результатів наданих послуг.

Пунктом 4.2. Технічної специфікації до предмета закупівлі за Договором та графіком надання послуг за темою в редакції Додаткової угоди №1 від 18.11.2021 до Договору сторони визначили, зокрема, строк надання послуг - ППР енергоблоків 2021 та їх вартість: по енергоблоку №2 листопад - 15 грудня 2021 у розмірі 70649,31 грн; по енергоблоку №4 вересень - листопад 2021 у розмірі 70649,31 грн; по енергоблоку №6 листопад - 15 грудня 2021 у розмірі 70649,31 грн.

Положеннями ч.ч.1,2 ст. 193 Господарського кодексу України, передбачається, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем на виконання умов Договору було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 253716,82 грн з урахуванням ПДВ у розмірі 42286,14 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-приймання виконаних послуг за Договором від 16.11.2021 на суму 84709,12 грн в т.ч. ПДВ у розмірі 14118,19 грн; від 15.12.2021 на суму 84779,17 грн в т.ч. ПДВ у розмірі 14129,86 грн; від 15.12.2021 на суму 84228,53 грн в т.ч. ПДВ у розмірі 14038,09 грн.

Вказані акт підписані та скріплені печатками обох сторін без претензій та зауважень.

Разом з тим, відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг за вказаними актами, у зв`язку з чим в останнього наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 253716,82 грн в т.ч. ПДВ у розмірі 42286,14 грн.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів сплати вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 253716,82 грн.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 7493,65 грн та інфляційних втрат у розмірі 67496,90 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат за визначений позивачем період, судом встановлено, що надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про те, що строк виконання грошового зобов`язання в частині суми ПДВ не настав, судом відхиляються з огляду на таке.

Згідно з п.2.3. Договору оплата Замовником частини вартості послуг у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Виконавцем належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було зареєстровано податкову накладну №3 від 16.11.2021 по Акту здачі-приймання виконаних послуг від 16.11.2021 на суму 84709,12 грн в т.ч. ПДВ у розмірі 14118,19 грн; податкову накладну №1 від 15.12.2021 по Акту здачі-приймання виконаних послуг від 15.12.2021 на суму 84779,17 грн в т.ч. ПДВ у розмірі 14129,86 грн та податкову накладну №2 від 15.12.2021 по Акту здачі-приймання виконаних послуг від 15.12.2021 на суму 84228,53 грн в т.ч. ПДВ у розмірі 14038,09 грн.

Таки чином, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором, в тому числі в частині суми ПДВ є таким, що настав.

Посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин у зв`язку з початком військової агресії російської федерації проти України, судом сприймається критично та не приймається до уваги, з огляду на таке.

Суд зазначає, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні та триває на даний час.

Згідно листа Торгово-Промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, в якому зазначено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, ТТП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Разом з тим, враховуючи п.2.2. Договору останнім днем для сплати коштів за Актом здачі-приймання виконаних послуг від у сумі 84709,12 грн було 15.01.2021, за Актами здачі-приймання виконаних послуг від 15.12.2021 у сумі 84779,17 грн та 84228,53 грн було 13.02.2021.

Таким чином, порушення відповідачем умов Договору в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг за вказаними Актами здачі-приймання сталось до початку військової агресії російської федерації проти України 24.02.2022 у зв`язку з чим, в даному випадку відповідач позбавлений права посилатися на вказані форс-мажорні обставини, як на підставу не виконання взятих на себе зобов`язань по Договору.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.8.3. Договору сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за Договором, письмово повідомляє іншу сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів відповідного підтверджуючого документу.

Проте, відповідачем не надано доказів звернення по позивача із повідомленням про настання таких обставин та не надано належних та допустимих доказів неможливості виконання зобов`язання з оплати наданих послуг.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2138 від 13.09.2017, копію Договору про надання правової допомоги від 30.01.2023, ордер серії АХ №1117112 від 03.02.2023, Акт наданих послуг до Договору від 14.03.2023 на суму 10000 грн.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

В той же час, дослідивши матеріали справи та враховуючи рівень складності справи, розмір заявлених позовних вимог, об`єм та вид роботи проведеної адвокатом, наявність заперечень відповідача щодо розміру вказаних витрат, з метою дотримання співмірності між складністю даної справи і витратами, здійсненими позивачем на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне обмежити розмір покладених на позивача витрат з оплати професійної правничої допомоги адвоката сумою у 2000 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд.3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133; ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крок ЛТД» (61001, Харківська обл., м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8; ідентифікаційний код 30591211) заборгованість у розмірі 253716 (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот шістнадцять) грн 82 коп., 3% річних у розмірі 7493 (сім тисяч чотириста дев`яносто три) грн 65 коп. та інфляційні втрати у розмірі 67496 (шістдесят сім тисяч чотириста дев`яносто шість) грн 90 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4930 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять) 61 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 31.05.2023.

Суддя Я.В. Маринченко