ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. Справа№ 910/12426/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08 лютого 2023 року (повний текст складено 10.02.2023р)

у справі №910/12426/22 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Миронівський хлібопродукт",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО",

про стягнення 594 009,28 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Приватне акціонерне товариство "Миронівський Хлібопродукт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" про стягнення 2 997 762,73 грн.

1.2. Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог до 594 009,28 грн., з огляду на сплату відповідачем суми основної заборгованості.

1.3. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань в частині розрахунку за поставлений товар за Договором поставки № 13875К в редакції Протоколу розбіжностей до Договору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/12426/22 провадження у справі №910/12426/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Миронівський Хлібопродукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" про стягнення 2977762,73 грн. провадження у справі було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 2383753,45 грн. Позовні вимоги задоволені. Стягнуто з ТОВ "ЕКО" на користь Приватного акціонерного товариства "Миронівський Хлібопродукт" 25866,22 грн. - інфляційних втрат, 32159,04 - 3% річних, 535984,02 грн. - пені та 8910,14 грн. - судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 22.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 22.02.2023, в якій просить "Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 08.02.2023 р. у справі 910/12426/22. Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ "ЕКО" суму пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 50% від заявленої Позивачем. А саме у загальному розмірі - 297004,64 грн".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при стягненні неустойки не врахував того, що позивачу не були завдані збитки діями відповідача, у зв`язку із несплатою останнім заборгованості за поставлений йому товар. Окрім того, апелянт вважає, що розмір пені, 3 % річних та інфляційних витрат є надмірно великим, порівняно із основною сумою заборгованості відповідачем перед позивачем за Договором поставки № 13875К в редакції Протоколу розбіжностей до Договору.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 28.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/12426/22 без змін.

5.2. Позивач у відзиві посилається на те, що підставою звернення до Господарського суду міста Києва була наявна заборгованість відповідача у розмірі 2383753,45 грн. за поставлену продукцію. Внаслідок чого, позивач просив суд стягнути із відповідача пеню, 3 % річних та інфляційні витрати. Вказані виплати процентів річних та інфляційні витрати не є процентами за користування чужими коштами в розумінні ст. 536 ЦК України, а є гарантією належного виконання зобов`язання. Зазначені проценти та інфляційні втрати, за доводами позивача, по своїй суті входять до складу основного боргу, а чинне цивільне законодавство не передбачає можливості зменшувати суму основного боргу. Тому не може бути зменшено і розмір процентів, а також інфляційних втрат, оскільки вони не є господарськими санкціями, а носять компенсаційний характер, і їх розмір не може бути зменшено судом відповідно до ст. 233 ГК України.

5.3. Позивач у відзиві посилається, зокрема, на те, що відповідачем на обґрунтування вимоги щодо зменшення розміру штрафних санкцій не надано обґрунтованих обставин, чому саме такий розмір є справедливим для даної справи, не підтверджено дану позицію відповідними розрахунками чи долученням доказів на підтвердження доводів, які викладені у апеляційній скарзі.

5.4. 18.05.2023 року представником позивача - адвокатом до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» були надіслані додаткові пояснення в яких зазначено, що судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні була допущена описка, а саме: «замість правильної назви Приватне акціонерне підприємство «МХП» помилково зазначена назва Приватне акціонерне товариство «Миронівський хлібопродукт». Внаслідок чого представником позивача до Господарського суду міста Києва було направлено заяву про виправлення описки у судовому рішенні, допущеної у написані назви юридичної особи Позивача.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" у справі №910/12426/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи 910/12426/22.

6.3. 06.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/12426/22.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/12426/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023. Повідомлено учасників, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 04.04.2023.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2023 було задоволено клопотання представника ПАТ "Миронівський хлібопродукт" адвоката Сєркової С.Г. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Повідомлено учасників, що розгляд вказаної вище апеляційної скарги відбудеться 04.04.2023 року у режимі відеоконференції.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2023 було задоволено клопотання представника позивача адвоката Сєркової С.Г. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Повідомлено учасників, що розгляд вказаної вище апеляційної скарги відбудеться 04.04.2023 року у режимі відеоконференції.

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 року, у зв`язку з тим, що 04.04.2023 о 12:38 було оголошено повітряну тривогу, яка тривала 2 години 2 хвилини, що відображено на офіційному веб-порталі "Київ Цифровий" (https://kyiv.digital/storage/air-alert/stats.html), а також в зв`язку з тим, що 03.04.2023 ТОВ "ЕКО" заявлено заяву, в якій викладено прохання "відкласти розгляд справи №910/12426/22 на іншу дату, розгляд вказаної вище апеляційної скарги було відкладено на 25 квітня 2023 року.

6.8. 25 квітня 2023 року у судовоиу засіданні було оголошено перерву до 23.05.2023 року до 14 год. 00 хв.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. Позивач та відповідач належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи.

7.2. Представник апелянта у судовому засіданні 23.05.2023 року повідомила суд про те, що керівництво ТОВ «Еко» проводить перемовини з керівництво ТОВ «МХП» щодо укладення мирової угоди, у зв`язку з чим, просила оголосити перерву у судовому засіданні. Будь-яких документів, які б підтвердили дану інформацію суду не надала.

7.3. Представник позивача в судовому засіданні 23.05.2023 року проти апеляційної скарги заперечувала, з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просила відмовити у задоволені апеляційної скарги, а оскаржуване рішення просила залишити без змін. Щодо клопотання апелянта про оголошення перерви у судовому засіданні для підписання мирової угоди між сторонами по справі, заперечувала, оскільки доводи апелянта вважала на правдивими та такими, що не підтверджені жодними доказами. Навпаки, наголосила на тому, що позиція її позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею, 3 % річних та інфляційними втратами - є не зміною.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 01.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Миронівський хлібопродукт», найменування якого 02.02.2021 року змінено на ПрАТ «МХП» (в подальшому - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (в подальшому - покупець) укладено договір поставки №13875К (в подальшому - Договір) в редакції Протоколу узгодження розбіжностей до Договору.

8.2. Відповідно до п.2.1. Договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцеві Товар категорії: м`ясо ковбасні вироби (ТМ «Бащинський», ТМ «Європродукт» та ТМ «Дружба народів») (далі МКВ) та по цінам, які узгоджені Сторонами Договору в Специфікації та у кількості, яка узгоджена Сторонами у замовленнях на поставку партії Товару, а покупець зобов`язується прийняти поставлений постачальником Товар та оплатити його вартість у порядку і на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі.

8.3. Згідно з п.3.1. постачальник здійснює поставку Товару у відповідності до узгоджених Сторонами та посвідчених печатками Сторін Специфікації. Специфікація надається Покупцю Постачальником.

8.4. Відповідно п.4.1. замовлення на поставку Товару покупець здійснює на підставі Специфікації шляхом направлення на електронну адресу або на факс постачальника відповідного Замовлення, але не пізніше ніж за один день до дати поставки Товару. Сторони можуть погодити направлення Замовлення на поставку Товару за допомогою засобів EDI, підтвердженням чого буде підписаний уповноваженими представниками Сторін Додаток №2 до Договору, котрим Сторони будуть керуватися у випадку направлення Замовлення засобами Щ EDI, при цьому умови пунктів 4.2. та 4.3. цього договору у випадку направлення Замовлень за допомогою засобів EDI застосовуватися не будуть.

8.5. Відповідно п.5.2. постачальник здійснює поставку замовленого Покупцем Товару протягом 24 годин по місту та області регіону поставки та протягом 48 годин по території України, з моменту підтвердження Постачальником шляхом направлення Покупцю ORDRSP через систему EDI-провайдера, якщо інше окремо не узгоджене Сторонами.

8.6. Згідно з п.5.7. Кожна партія Товару повинна супроводжуватись належно оформленими відповідно до вимог нормативно-правових актів України документами, що передбачені законодавством України при обороті (реалізації) замовленого Покупцем Товару, далі-товаросупровідні документи, та які відповідають Специфікації, зокрема:

8.7. Накладна на Товар, яка повинна бути оформлена відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містити номер та дату цього Договору; найменування одиниць Товару; його ціну;

8.8. Документами або їх належно засвідченими копіями про відповідність якості Товару, якщо нормативно-правовими актами України передбачено супровід партії Товару такими документами (сертифікати та/або декларації відповідності або інші офіційні документи, що підтверджують таку відповідність, ветеринарні свідоцтва, карантинні сертифікати, висновки та дозволи СЕС, тощо).

8.9. Постачальник оформлює Покупцю податкову накладну складену відповідно до п. 18 Наказу Міністерства Фінансів України №957 від 22.09.2014 року «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», зареєстровано Міністерством Юстиції України 13.10.2014 року за №1235/26012 - зведену податкову накладну не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов`язково додається реєстр товаротранспортних накладних або видаткових накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарів. Податкова накладна повинна бути надана та зареєстрована в ЄРПН не пізніше 10 (десятого) календарного дня, що слідує за місяцем здійснення господарської операції.

8.10. Відповідно до п.8.1. Договору Покупець оплачує Товар, що поставляється за цінами, погодженими Сторонами в Специфікації та підтвердженими у «Накладних» (COMDОC). Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Код УКТ ЗЕД та ціна кожного «артикулу Товару» з заокругленням до цілих копійок зазначається в «Накладній» (COMDОC) і повинна відповідати ціні, яка узгоджена Сторонами в Специфікації. Підставою для здійснення Покупцем оплати поставленого Товару є виконання Постачальником своїх зобов`язань за Договором, зокрема, обов`язок надати Покупцю через ЕБІ-провайдера електронний документ «Підтвердження накладної» завіреної ЕЦП Постачальника та зареєстрованої Постачальником «податкової накладної» в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому чинним законодавством порядку. Покупець оплачує поставлений Постачальником Товар на свій вибір та в такі строки:

8.11. Відповідно до п. 8. 1.1. Договору по закінченню 55 (п`ятдесяти п`яти) календарних днів з моменту отримання Покупцем від Постачальника через ЕБІ-провайдера підписаної ЕЦП Постачальника «Накладної» у порядку, що визначений п. 4.5. Договору, за умови наявності зареєстрованої Постачальником «податкової накладної» в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому чинним законодавством порядку;

8.12. 8.1.2. По мірі реалізації Товару кінцевому споживачу, не пізніше - календарних днів з дати реалізації поставленого Товару та за умови наявності зареєстрованої Постачальником «податкової накладної» в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому чинним законодавством порядку».

8.13. п.8.2. Форма оплати - безготівковий розрахунок. Оплата вартості Товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника, що зазначений в реквізитах Сторін Договору. Днем здійснення платежу вважається день зарахування належних до сплати сум на банківський рахунок Постачальника з банківського рахунку Покупця.

8.14. Вважається, що покупець виконав свої зобов`язання і в тому випадку, коли грошові кошти були списані з рахунку Покупця, але з причин не залежним від Покупця, не були зараховані на рахунок Постачальника, якщо він вжив всіх залежних від нього заходів перерахування коштів на рахунок Постачальника, які можуть бути підтверджені документально.

8.15. п.8.5. Сторони Договору один раз на квартал, після 20-го числа місяця, наступного за звітним періодом, проводять звірку взаєморозрахунків з обов`язковим підписанням акту звірки. Постачальник направляє Покупцю акти звірки за допомогою факсимільного зв`язку за адресою електронної пошти або поштою. Сторони також погодили, що підписання актів взаєморозрахунків, всіх первинних та інших документів може здійснюватися Сторонами через ЕDI-провайдера із застосуванням ЕЦП Покупця/Постачальника.»

8.16. На виконання Договору Позивачем на адресу Відповідача було здійснено поставку Товару та зареєстровано податкові накладні, що підтверджується наступними документами: специфікаціями, замовленнями, підтвердженнями замовлення, прибутковою накладною, видатковими накладними, актами приймання-передачі продукції, товарно-транспортною накладною.

8.17. Податкові накладні відображені в Реєстрі податкових накладних (копії податкових накладних додаються). З вказаного слідує, що Відповідачем сформовано як Покупцем податковий кредит за фактом поставки товару на підставі доданих до позовної заяви видаткових накладних. Крім того, Відповідачем не подано уточнювальних декларацій щодо безпідставного нарахування податкового кредиту продавцем за видатковими накладними.

8.18. Відповідно до п.201.7 ПК податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

8.19. Пунктом 201.10 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

8.20. Подані Позивачем докази підтверджують відображення господарських операцій з поставок товару на підставі видаткових накладних у податковому обліку Позивача та Відповідача.

8.21. Відповідач здійснив часткову оплату за поставлений Товар що підтверджується виписками з банківського рахунку Позивача з початку дії договору по 25.10.2022 року.

8.22. За твердженням Позивача, котре належними та допустимими доказами не спростовано Відповідачем, прострочення виконання зобов`язання за Відповідачем почало рахуватись із 23.05.2022 р. та на дату подання позовної заяви Відповідач по Договору має заборгованість перед Позивачем у розмірі 2383753,45 гри. Отже, Відповідач не виконав належним чином умови Договору в частині повної оплати вартості поставленого товару.

8.23. Після відкриття провадження у справі відповідачем на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за договором сплачено суму основної заборгованості у розмірі 2383753,45 грн.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав виконання договору поставки №13875 К в редакції Протоколу узгодження розбіжностей.

9.2. Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що на виконання умов Договору позивач здійснив господарські операції з поставки товару відповідачу. Відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача.

9.3. У зв`язку з тим, що відповідач на момент звернення до суду першої інстанції не розрахувався з позивачем за поставлений товар утворилась заборгованість у розмірі 2383753, 45 грн.

9.4. З матеріалів справи вбачається та підтверджується позивачем у відзиві, що основна сума заборгованості по договору у розмірі 2383753, 45 грн. була сплачена відповідачем.

9.5. У зв`язку з належним виконанням відповідачем зобов`язанням щодо оплати за поставлений товар утворилась заборгованість за пенею у розмірі 535 984, 02 грн., 3 % річних у розмірі 32159,04 грн та інфляційних втрат у розмірі 25866, 22 грн.

10 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідачем був порушений строк оплати за поставлений позивачем товар, а також вважає вірним розрахунок пені, який був стягнений з відповідача за оскаржуваним рішенням.

10.2. Крім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання та вважає вірним розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, які були стягнуті за оскаржуваним рішенням суду.

10.3. Також, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції закриття провадження у справі №910/12426/22 за позовом ПАТ «МХП» до ТОВ «ЕКО» про стягнення 2 977762, 73 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 2383753, 45 грн.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта в частині зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат, які були нараховані за порушення строку оплати за поставлений товар та присуджені до стягнення у розмірі 594 009,28 грн. на 50 % - до 297004, 64 грн.

11.2. Матеріалами справи підтверджується, що станом на 15.11.2022 року, у зв`язку із тим, що відповідач не розрахувався за поставлений позивачем товар відповідно до Договору, виникла заборгованість у розмірі 2997762,73 грн., яка складається з: 2383753,45 грн. - основної суми заборгованості, заборгованості за пенею у розмірі 535984, 02 грн., 3 % річних у розмірі 32159,04 грн та інфляційних втрат у розмірі 25866, 22 грн.

11.3. Відповідач на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за Договором №13875К сплатив суму у розмірі 2383753, 45 грн. Це підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами.

11.4. Відповідно до 10.1 Договору передбачено, що у разі порушення Стороною Договору строків виконання грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, винна Сторона зобов`язана сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення виконання, нараховану на суму грошового зобов`язання, за кожний день прострочення.

11.5. Вказані обставини стороною відповідача не заперечуються.

11.6. Колегія суддів зауважує, що визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст. 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19; від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20).

11.7. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

11.8. Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір штрафу саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

11.9. В той же час апелянтом не наведено виключних обставин та не надано доказів, з урахуванням яких суд апеляційної інстанції мав зменшити суму штрафу на 50%.

11.10. Щодо тверджень про зменшення розміру присуджених до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат, колегія суддів зазначає наступне.

11.11. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що прострочення виконання зобов`язання за відповідачем почало рахуватись із 23.05.2022 року.

11.12. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначена норма передбачає, що процентна ставка та індекс інфляційні, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, має компенсаційний, а не штрафний характер. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3% річних та інфляційних втрат не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

11.13. Крім того, колегія суддів враховує також і те, що присудженні до стягнення судом першої інстанції суми відсотків річних та інфляційних втрат не є значними в порівнянні із сумою заборгованості.

11.14. Колегією суддів перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, який був присуджений до стягнення судом першої інстанції та встановлено, що він є арифметично вірним.

11.15. Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а фактично зводяться до вільного тлумачення апелянтом умов укладеного між сторонами договору та намагання уникнути відповідальності за порушення зобов`язання.

11.16. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12 Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині отримання належного виконання зобов`язань за договором поставки № 13875К від 01.04.2016 року в редакції Протоколу узгодження розбіжностей до Договору року щодо прострочення розрахунку за поставлений товар.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

13.7. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

13.8. У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

13.9. Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

13.10. У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

13.11. Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13.12. Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

13.13. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.14. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду,є обов`язковими для суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.15. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 року у справі №910/12426/22 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу ТОВ «ЕКО» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 року у справі №910/12426/22 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 14, 74, 79, 86, 129, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/12426/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/12426/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Справу №910/12426/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31 травня 2023 року.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова