ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Черкаси справа №925/913/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс»

та Черповодівської сільської ради Черкаської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Перша Черкаська державна нотаріальна контора, Уманська районна державна адміністрація Черкаської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Фермерське господарство «Хорста»

про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння

участю представника позивача Симоненка Д.Є., адвокат,

31.07.2019 Сільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди» звернувся у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» та Черповодівської сільської ради Черкаської області про визнання недійсним рішення загальних зборів, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, у якому просив суд, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, встановити нікчемність протоколу від 04.07.2017 №2 загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Черповоди» за підписом головуючого Кольби Сергія Олександровича, ОСОБА_6 (протокол №2) та витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» на користь позивача: зерносклад, літ.В-1 з прибудовою, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер) 243; зерносклад, літ.Д-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 243; критий тік, літ.Г-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 15б, реєстраційний номер 243; матеріальний склад, літ. Б-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 243; вагову, літ. А-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243; ЗАВ-40 - стаціонарний зерноочисний комплекс з прибудовою 1981 року побудови, призначений для первинної очистки зерна з поля та підготовки посівного матеріалу.

Позов обґрунтовано тим, що під протоколом №2 фактично приховано договір дарування нерухомого майна, який підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, а тому згідно з частиною першою статті 220 Цивільного кодексу України є нікчемним. Крім того, позивач стверджує, що протокол №2 є нікчемним правочином в силу статті 228 Цивільного кодексу України, адже порушує публічний порядок. В частині вимоги про витребування майна позов обґрунтований тим, що відчужене відповідно до протоколу №2 нерухоме майно вибуло із законного володіння позивача, як власника, поза його волею, а тому підлягає витребуванню на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України.

У своїй відповіді на відзив, яка надійшла до суду 13.12.2019, позивач зазначив, що наявні у матеріалах справи документи є належними доказами створення об`єктів нерухомого майна колгоспом ім.Фрунзе, учасники якого у подальшому об`єднали свої майнові права та створили КСПП «Черповоди». При реорганізації КСПП «Черповоди» в Сільськогосподарський виробний кооператив «Черповоди» та передачі права власності на спірне майно, позивач в повній мірі дотримався процедури, визначеної законом. Відповідач, у свою чергу, у своєму відзиві не заперечує факт набуття КСГП «Черповоди» права власності на спірне нерухоме майно. Законодавством не передбачено втрату власником його права на майно у зв`язку з не здійсненням ним державної реєстрації речових прав на таке майно, якщо таке майно він набув до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. На момент передачі нерухомого майна від КСПП «Черповоди» на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» Цивільний кодекс УРСР, який був чинний на той момент, не пов`язував момент виникнення права власності з її державної реєстрацією, а право власності виникало у особи з моменту передачі відповідного нерухомого майна.

25.11.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник останнього зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відзив мотивований тим, що зерноочисний агрегат ЗАВ-40 не належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс», а тому не може бути витребуваний з власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» на користь позивача. Щодо іншого нерухомого майна, то представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» зазначив, що останнє є одноосібним власником цього майна, яке отримав у власність від ОСОБА_4 в якості внеску до статутного капіталу товариства, тобто є добросовісним набувачем цього майна. Заявлена у позові вимога про встановлення факту нікчемності протоколу №2 не спрямована до відповідачів, оскільки вони не є стороною цього правочину, відповідачам за цією вимогою мали би бути фізичні особи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підписали вказаний протокол як голова та секретар загальних зборів або вказані всі особи, які приймали участь у таких зборах. В цій частині спосіб захисту порушеного права позивачем обрано невірний, правильним була б вимога про визнання цього правочину недійсним. Отже, враховуюче викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного суду від 26.10.2022 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 та рішення Господарського суду Черкаської області від 14.05.2021 у справі №925/913/19 у частині відмови у задоволенні позову щодо витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» нерухомого майна, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 залишено без змін.

11.11.2022 справа надійшла до Господарського суду Черкаської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2022 справу №925/913/19 передано на розгляд судді Кучеренко О.І.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.11.2022 справу прийнято до провадження судді Кучеренко О.І., розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання об 11 год 00 хв 13.12.2022.

Протокольною ухвалою від 13.12.2022 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 14 год 30 хв 25.01.2023.

Протокольною ухвалою від 25.01.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті об 12 год 00 хв 21.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.02.2023 судове засідання призначено на 12 год 00 хв 01.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.03.2023 задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 15 год 30 хв 14.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 у задоволенні заяви представника позивача про залучення співвідповідача відмовлено, оскільки фізична особа ОСОБА_8 не є суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем) та згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді. Протокольною ухвалою від 14.03.2023 суд оголосив перерву у справі до 14 год 30 хв 05.04.2023.

Протокольною ухвалою від 05.04.2023 суд ухвалив оголосити перерву до 14 год 30 хв 25.04.2023.

У судовому засіданні 25.04.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача та дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

На території колгоспу імені М.В. Фрунзе, розташованого за адресою: с. Черповоди, Уманського району, у 1939 році було побудовано зерносклад, площею 498,1 м2, та критий тік площею, 1148,6 м2. У 1970 році був збудований зерносклад з прибудовою.

Відповідно до архівного витягу Уманської районної державної адміністрації від 20.10.2009, за протоколом №1 Звітно-виборних реорганізаційних зборів колгоспників колгоспу ім. Фрунзе с. Черповоди від 08.02.1993 з питання 7 - про вступ господарства до різних асоціацій, вирішили: враховуючи побажання абсолютної більшості колгоспників працювати колективно збори постановляють об`єднати їх земельні і майнові паї для ведення колективного підприємства. В майбутньому його іменувати Колективне сільськогосподарське підприємство «Черповоди» (Т.1 а.с.197).

У 1993 році на території Колективного сільськогосподарського підприємства «Черповоди» побудований матеріальний склад, а в 1995 році вагова.

11.01.2000 проведено загальні збори уповноважених членів КСГП «Черповоди» Уманського району Черкаської області, про що складено протокол №1, на яких вирішено рекомендувати загальним зборам КСГП «Черповоди» - колективне сільськогосподарське підприємство «Черповоди» Уманського району Черкаської області реформувати в сільськогосподарський кооператив «Черповоди» Уманського району Черкаської області; затвердити комісію по реформуванню КСГП «Черповоди» в складі, зазначеному у протоколі (в кількості 18 осіб); затвердити комісію по інвентаризації майна в складі зазначеному в протоколі (в кількості 12 осіб) (Т.1 а.с.168-172).

29.01.2000 проведено звітні загальні збори працівників КСГП «Черповоди» Уманського району Черкаської області, присутні на зборах 185 чоловік, про що складено протокол №2, на яких вирішувалися питання прийняття конкретних осіб в члени КСГПП «Черповоди»; слухали звіт правління підприємства про підсумки виробничої та фінансової діяльності за 1999 рік; вирішили господарську діяльність правління КСГП «Черповоди» за 1999 рік вважати задовільною; слухали звіт ревізійної комісії господарства; слухали та затвердили виробничо-фінансовий план господарства на 2000 рік; слухали та затвердили Положення про оплату праці у господарстві на 2000 рік; слухали та затвердили Правила внутрішнього розпорядку у господарстві на 2000 рік; вирішили вивести з членів правління КСГП «Черповоди» головного бухгалтера господарства ОСОБА_9 ; вирішили дообрати ще одного члена правління - бригадира господарства ОСОБА_10 ; вирішили затвердити комісію по проведенню ревізії у бухгалтерії господарства по виробництву та реалізації овочів в 1999 році у складі, зазначеному в протоколі (в кількості 3 осіб); вирішили вивести ОСОБА_11 з членів ревізійної комісії господарства; вирішили дообрати ОСОБА_12 у члени ревізійної комісії господарства; також розглянуто заяви бажаючих про видачу сертифікатів на землі та вирішено передати такі заяви у комісію по розпаюванню землі у КСГП «Черповоди»; розглянуто заяви бажаючих про вихід з членів КСПП «Черповоди», вирішено звільнити таких осіб з членів КСГП «Черповоди» та вирішено дати на підставі заяв бажаючих повний розрахунок із КСГП «Черповоди»; вирішили наслідки інвентаризації затвердити; порядок нарахування та видачі майнових паїв затверджено; виділення земельних паїв у натурі для осіб, які бажають вести особисте господарство затверджено; зокрема, також вирішено всім працівникам КСГП «Черповоди», які виявили бажання працювати не в с/г виробничому кооперативі, а в інших формах до 01.04.2000 надати заяви в правління с/г кооперативу про вихід з нього (Т.1 а.с.172-184).

15.03.2000 проведено загальні збори уповноважених членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди», про що складено протокол №4, на яких вирішено головою сільськогосподарського виробничого кооперативу затвердити колишнього голову правління КСГП «Черповоди» - ОСОБА_13 ; затвердити Установчий договір про створення сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди»; затвердити Статут сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди»; затвердити попередній склад правління СВК «Черповоди» у складі, зазначеному у протоколі (9 осіб); затвердити склад спостережної ради СВК «Черповоди» у складі, зазначеному у протоколі (5 осіб); затвердити склад ревізійної комісії СВК «Черповоди» у складі, зазначеному у протоколі (5 осіб) та дообрати у члени ревізійної комісії СВК «Черповоди» ще двох осіб (Т.1 а.с.191-193).

Протоколом №1 від 15.03.2000 загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» затверджений Статут Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» (далі Статут) (Т.2 а.с.174-283).

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди» (далі - кооператив), що створюється громадянами с.Черповоди і заснований на добровільному їх об`єднанні пайових внесків, участі у спільній сільськогосподарській виробничій діяльності та обслуговуванні переважно членів кооперативу (пункт 1.1 Статуту).

Кооператив є підприємством, створеним для спільного виробництва сільськогосподарської продукції з обов`язковою трудовою участю його членів у діяльності кооперативу на засадах підприємництва з метою отримання доходу на підставі Законів України «Про власність», «Про сільськогосподарську кооперацію», Земельного кодексу та іншого законодавства України, здійснює свою діяльність у відповідності з чинним законодавством та цим Статутом. Кооператив є правонаступником КСП «Черповоди» і до нього переходять всі майнові права і зобов`язання реорганізованого підприємства. Кооператив є підприємством з приватною формою власності, діяльність якого здійснюється на добровільності членства і безперешкодному виході з кооперативу, відкритості і доступності членства для тих, хто визнає Статут кооперативу, бажає користуватися послугами цього кооперативу та у разі потреби погоджується брати участь у фінансуванні його на умовах, встановлених Статутом, демократичному характері управління, рівності прав у прийнятті рішень за правилом "один член кооперативу - один голос", розподілу доходу між членами кооперативу відповідно до їх участі в діяльності кооперативу, обмеженні виплат часток доходу на пай, контролю членів кооперативу за його роботою в порядку, передбаченому Статутом. (пункт 1.2 Статуту).

Кооператив є власником будівель, споруд, коштів, майнових внесків його членів, виготовленої ним продукції, доходів, одержаних від її реалізації та іншої діяльності, передбаченої цим Статутом, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законодавством. Право власності здійснюють збори членів та інші органи кооперативу в межах делегованих їм прав. Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю кооперативу або передане йому в користування, несе кооператив (пункт 3.1 Статуту).

Майно кооперативу поділяється на пайовий і неподільний фонди (пункт 3.3 Статуту).

Особливістю формування подільного пайового фонду кооперативу є те, що він складається з часток індивідуальних майнових паїв членів та асоційованих членів кооперативу. Розміри пайових внесків членів кооперативу визначаються Установчою радою та пайовиками пропорційно трудовій участі в грошовій оцінці, яка визначається загальними зборами кооперативу (пункт 3.5 Статуту).

Склад засновників кооперативу вказаний у додатку до протоколу установчих зборів по створенню кооперативу (пункт 5.1 Статуту).

Відповідно до акту №1 від 15.03.2000 головний інженер КСГП «Черповоди» ОСОБА_14 передав з балансу КСГП «Черповоди», а голова правління СВК «Черповоди» ОСОБА_13 прийняв на баланс СВК «Черповоди» будівлі та споруди, зокрема критий тік 1993 року; зерносклад 1970 року; зерносклад 1938 року; ЗАВ-40; вага 30 тонн, матеріальний склад 1993 року (Т.1 а.с.196).

В подальшому Черповодівською сільською радою Уманського району Черкаської області видано свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, якими посвідчено права ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) та ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ) на пайовий фонд Колективного сільськогосподарського підприємства «Черповоди», реорганізованого в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди», на підставі цивільно-правових угод (договорів дарування) з визначенням розміру їх часток в майні пайового фонду підприємства. На зворотній стороні свідоцтв головою комісії співвласників майна Колективного сільськогосподарського підприємства «Черповоди» ОСОБА_15 вчинено запис про виділення майна в натурі згідно актів приймання-передачі майна. Вказані свідоцтва обліковані Черповодівською сільською радою в Журналі обліку свідоцтв про право на майновий пай реорганізованого КСП «Черповоди» (Т.2 а.с.186-224).

Матеріали справи містять копії виданих Черповодівською сільською радою Уманського району Черкаської області свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії:

УР №024316; УР №024317; УР №024318; УР №024319;УР №024320; УР №024321; УР №024322; УР №024323; УР №024324; УР №024325; УР №024326; УР № 024327; УР №024328; УР №024329; УР №024330; УР №024331; УР №024332; УР №024333; УР №024334; УР №024335; УР №024336 від 22.06.2017 року; УР №024337; УР №024338; УР №024339; УР №024340; УР №024341; УР №024342; УР №024343; УР №024344; УР №0243445; УР №024346; УР №024347 від 23.06.2017року; УР №024354 від 26.06.2017; УР №024430; УР №024431; УР №024432; УР №024433 ;УР №024434; УР №0244305 від 30.06.2017 року, видані ОСОБА_1 (Т.2 а.с.2-12, 50, 66-85, 131-136, 166-169);

УР №024355; УР №024356; УР №024357; УР №024358; УР №024359; УР №024360; УР №024361; УР №024362; УР №02.114363; УР №024364; УР №024365; УР №024366; УР №024367; УР №024368; УР №024369; УР №024370; УР №024372; УР №024373; УР №024374; УР №024375; УР №024377 від 26.06.2017; УР №024404; УР №024410 ;УР №024411 ;УР №024412 ;УР №024413; УР №024414; УР №024415; УР №024416; УР №024417; УР №024418; УР №024419 від 27.06.2017, видані ОСОБА_3 (Т.2 а.с.14-19, 52, 87-97, 143-146, 171-172);

УР №024286; УР №024287; УР №024288; УР №024290; УР №024291; УР №024292; УР №024293; УР №024294; УР №024295; УР №024296 від 21.06.2017; УР №024378 від 26.06.2017; УР №024394;УР №024395; УР №024396 від 27.06.2017; УР №024420; УР №024421; УР №024422; УР №024423; УР №024424; УР №024425; УР №024426; УР №024427; УР №024428; УР №024429 від 29.06.2017, видані ОСОБА_5 (Т.2 а.с.21-30, 54, 99-108, 148-149, 163-164);

УР №0242297; УР №024298; УР №024299; УР №024300; УР №024302; УР №024303; УР №024304; УР №024305; УР №024306; УР №024307; УР №024308; УР №024309: УР №024310; УР №024311; УР №024312; УР №024313; УР №024314; УР №024315; УР №024233 від 21.06.2017; УР №024379; УР №024380; УР №024382; УР №024383;УР №024384;УР №024385; УР №024386; УР №024387; УР №024391; УР №024392; УР №024393 від 26.06.2017, видані ОСОБА_2 (Т.2 а.с.32-34, 56, 110-119, 138-141, 160-161).

30.06.2017 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , як власники майнових сертифікатів про право власності на майно колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Черповоди», звернулись до Комісії співвласників майнових паїв колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Черповоди» з письмовим проханням, в якому у зв`язку з їх бажанням виділити в натурі майно колишнього КСП просили провести збори співвласників майна колишнього КСП «Черповоди», виділити в натурі та передати у спільну часткову власність таке майно: зерносклад 1970 року будівництва, зерносклад 1939 року будівництва, критий тік 1939 року будівництва, вагову 1995 року будівництва, матеріальний склад 1993 року будівництва, ЗАВ-40 у розмірах набутих ними часток.

Згідно з актами приймання-передачі майна від 04.07.2017 комісія співвласників майнових паїв колишнього КСП «Черповоди» в особі голови комісії ОСОБА_15 , який діяв на підставі рішення загальних зборів співвласників майна колишнього КСП «Черповоди», оформленого протоколом № 2, передала, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли у власність майно: зерносклад 1970 року будівництва, зерносклад 1939 року будівництва, критий тік 1939 року будівництва, вагову 1995 року будівництва, матеріальний склад 1993 року будівництва.

Рішенням виконавчого комітету Черповодівської сільської ради від 31.08.2017 №39 за заявами ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 присвоєно поштові адреси будівлям: зерносклад з прибудовую АДРЕСА_1 ; зерносклад АДРЕСА_1 ; критий тік АДРЕСА_1 ; матеріальний склад АДРЕСА_1 ; вагова АДРЕСА_1 .

12.09.2017 Першою Черкаською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтв про право власності на майновий пай і актів приймання-передачі майна проведено державну реєстрацію прав спільної часткової власності на спірне майно за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а 27.12.2017 їх права припинені у зв`язку з відчуженням майна на підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) і державною реєстрацією права приватної власності на це майно за ним.

Згідно з протоколом загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди плюс» від 29.03.2018 №1 громадянами ОСОБА_4 і ОСОБА_16 вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю «Черповоди плюс», затвердити Статут та створити статутний фонд товариства, внеском засновника ОСОБА_4 до якого є зерносклад з прибудовою, зерносклад, критий тік, матеріальний склад, вагова, (нерухоме майно, яке позивач у цій справі вимагає витребувати), директором обрано ОСОБА_16 (Т.2 а.с.126-129).

30.03.2018 проведено державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди плюс», присвоєно ідентифікаційний код 42031303.

Учасник (засновник) Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди плюс» ОСОБА_4 вніс до статутного капіталу зазначеного товариства нерухоме майно: зерносклад з прибудовою, зерносклад, критий тік, матеріальний склад, вагову, що підтверджується актом прийому-передачі та грошової оцінки майна від 30.03.2018.

Державна реєстрація права приватної власності на вказане нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» проведена державним реєстратором Іванківської сільської ради Уманського району Черкаської області 30.03.2018 на підставі акта прийому-передачі та грошової оцінки майна, що передається до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс», протоколу загальних зборів товариства від 29.03.2018, що випливає з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.

Судом також встановлено, що 11.11.2022 ОСОБА_8 на підставі відповідних договорів купівлі-продажу набув право власності на спірне нерухоме майно, а саме зерносклад, літ.В-1 з прибудовою, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер) 243; зерносклад, літ. Д-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 243; критий тік, літ. Г-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с.Черповоди, вулиця Ринкова, 15б, реєстраційний номер 243; матеріальний склад, літ. Б-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 243; вагова, літ. А-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с.Черповоди, вулиця Ринкова, 18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243, що підтверджується інформаційними довідками з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.

Позивач вважає, що відчужене відповідно до протоколу №2 нерухоме майно вибуло із законного володіння позивача, як власника, поза його волею, а тому підлягає витребуванню на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України

Предметом спору у цій справі (з урахуванням резолютивної частини постанови Верховного суду від 22.10.2022) є вимога позивача про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» спірного нерухомого майна на користь позивача.

Згідно з приписами частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України).

В спірних відносинах важливий момент набуття права власності, що дасть змогу встановити законодавчі вимоги, які діяли на відповідний час щодо обов`язковості проведення реєстрації такого права. Законодавство України, чинне на момент виникнення права власності Сільськогосподарського виробного кооперативу «Черповоди» на спірне нерухоме майно, не передбачало обов`язкової реєстрації цього права та виникнення права з моменту такої реєстрації, тому відсутність державної реєстрації у цьому випадку не впливає на правовий статус зазначених об`єктів нерухомості (правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13).

Відповідно до статей 94, 95 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963, із змінами, внесеними до нього, (далі - Цивільний Кодекс УРСР, 1963 року), колгоспи, інші кооперативні організації, їх об`єднання володіють, користуються і розпоряджаються належним їм на праві власності майном у відповідності з їх статутами. Власністю колгоспів і інших кооперативних організацій, їх об`єднань є засоби виробництва і інше майно, необхідне ним для здійснення статутних завдань.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про власність» (зі змінами згідно із Законом №3180-12 від 05.05.93), суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

У відповідності до положень статті 21 Закону України «Про власність», право колективної власності виникає на підставі: добровільного об`єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об`єднань; передачі державних підприємств в оренду; викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового колективу, державних субсидій; пожертвувань організацій і громадян, інших цивільно-правових угод. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівницьких товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про власність» передбачено, що у власності колективного підприємства є вироблена продукція, одержані доходи, а також інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом.

Об`єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом. Внесок членів господарського товариства може складатись з основних та оборотних фондів, грошових коштів, цінних паперів. Член господарського товариства має право за загальною згодою передати в рахунок свого внеску право користування належним йому майном або результатами його інтелектуальної праці (частини 1 та 2 статті 26 Закону України «Про власність»).

Суд враховує норми Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (в редакції 21.11.1996, що була чинна на час реорганізації КСГП «Черповоди» - 15.03.2000).

Відповідно до частини 1 статті1 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Діяльність підприємства регулюється цим Законом, законами України «Про власність» (697-12), «Про підприємництво» (698-12), Земельним кодексом України (561-12) та іншими актами законодавства України (стаття 2 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства (частина 1 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства (частина 2 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом (частина 3 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства. (частина 1 статті 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Загальні збори (збори уповноважених): приймають статут підприємства, вносять до нього зміни та доповнення; вирішують питання про обрання правління, його голови та ревізійної комісії підприємства; приймають рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства, про його участь в акціонерних товариствах, корпораціях, асоціаціях, концернах та інших об`єднаннях; вирішують інші важливі питання діяльності підприємств (частина 2 статті 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду.

Підприємство може бути ліквідовано у разі визнання його банкрутом та на інших підставах, передбачених законодавчими актами України.

При реорганізації та ліквідації підприємства найманим його працівникам гарантується додержання їх прав та інтересів відповідно до трудового законодавства України.

Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України.

У разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до новоствореного підприємства.

При приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаного підприємства.

У разі поділу підприємства до новостворених підприємств переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства.

При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Підприємство може на добровільних засадах за рішенням загальних зборів перетворюватися в самостійні кооперативи, що створюються із госпрозрахункових підрозділів підприємства або окремих груп працівників. Вони наділяються правами розпоряджання продукцією та доходами, відкриття рахунку в банківських установах. До них переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства. Ці колективи можуть об`єднуватися в асоціації.

Відповідно до частини 1 статті 28 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) юридичні особи утворюються в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Стаття 37 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) встановлює, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, виділення або приєднання). При злитті і виділенні юридичних осіб майно (права та обов`язки) переходить до заново створених юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права та обов`язки) переходять до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачено законом або постановою про реорганізацію.

Реорганізація (злиття, виділення, приєднання) державно-колгоспних, інших державно-кооперативних, кооперативних і інших громадських організацій, які є юридичними особами, допускається тільки за рішенням загальних зборів їх членів або зборів уповноважених (частина 3 статті 39 Цивільного кодексу УРСР (1963 року).

Як слідує із досліджених судом протоколів зборів уповноважених членів КСГП «Черповоди», статуту СВК «Черповоди» та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КСГП «Черповоди» реорганізовано шляхом перетворення в Сільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди» і все майно КСГП «Черповоди» перейшло до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди», що підтверджується, приписами статті 37 Цивільного кодексу України УРСР (1963 року), актом №1 від 15.03.2000 про передачу з балансу КСГП «Черповоди» на баланс Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» будівель та споруд.

Отже, судом встановлено, що спірне нерухоме майно (зерносклад, літ.В-1 з прибудовою, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 15, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер) 243; зерносклад, літ. Д-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 15а, реєстраційний номер 243; критий тік, літ. Г-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 15б, реєстраційний номер 243; матеріальний склад, літ. Б-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 17, реєстраційний номер 243; вагова, літ. А-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243; ЗАВ-40 - стаціонарний зерноочисний комплекс з прибудовою 1981 року побудови, призначений для первинної очистки зерна з поля та підготовки посівного матеріалу) перебувало у власності позивача та вибуло з його власності поза його волею.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 Цивільного кодексу України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя стаття 388 Цивільного кодексу України).

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема, добросовісно (близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц (пункт 37), від 20.07.2022 у справі №923/196/20 (пункт 40). Вирішуючи питання про витребування майна, важливо перевірити добросовісність, насамперед, набувача цього майна, у тому числі те, чи знав або міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку продавця. Вказане має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Передумовами та матеріальними підставами захисту права власності на нерухоме майно у спосіб, визначений в статтях 387, 388 Цивільного кодексу України, є наявність підтвердженого належними доказами права власності. Тобто особа, яка звертається до суду, або в інтересах якої звертається інша особа, з вимогою про витребування майна з незаконного володіння як у добросовісного, так і недобросовісного набувача, повинна довести право власності позивача на майно, що перебуває у чужому володінні.

Позов, заявлений на підставі статті 388 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню у випадках, якщо у власника майна, що вибуло з його володіння і перебуває у володінні іншої особи, залишається право на це майно.

На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази.

На момент звернення позивача з цим позовом до суду, право власності на нерухоме майно зерносклад, літ.В-1 з прибудовою, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 15, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер) 243; зерносклад, літ. Д-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 15а, реєстраційний номер 243; критий тік, літ. Г-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 15б, реєстраційний номер 243; матеріальний склад, літ. Б-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 17, реєстраційний номер 243; вагова, літ. А-1, адреса: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, вулиця Ринкова, 18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243 та ЗАВ-40 - стаціонарний зерноочисний комплекс з прибудовою належало Товариству з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» на підставі актів прийому-передачі та грошової оцінки майна що передаються до статутного капіталу останнього, що підтверджується інформаційними довідками з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.

Водночас, під час розгляду справи, судом було встановлено, що 11.11.2022 ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі-продажу набув право власності на спірне нерухоме майно, а саме зерносклад, літ.В-1 з прибудовою, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер) 243; зерносклад, літ. Д-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 243; критий тік, літ. Г-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 243; матеріальний склад, літ. Б-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 243; вагова, літ. А-1, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243.

Як зазначалось судом вище, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про залучення ОСОБА_8 співвідповідачем у справі, оскільки останній, не є суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем) та згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді.

Відповідно до приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до положень статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Згідно з частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (така правова позиція викладена в постанові від 14.06.2019 у справі №910/6642/18 Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача. Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 11.09.2019 у справі №910/7122/17).

Отже, судом встановлено, що на момент розгляду цієї справи спірне нерухоме майно, яке позивач просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» не перебуває у власності останнього, право власності на це майно 11.11.2022 було зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_8 , що унеможливлює задоволення судом такої вимоги як витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс» спірного нерухомого майна.

Щодо вимоги позивача про витребування від відповідача ЗАВ-40, то суд зазначає, що згідно з протоколом №2 загальних зборів співвласників майна колишнього КСГП «Черповоди» від 04.07.2017, було передано на праві спільної часткової власності майно - ЗАВ-40 у наступних розмірах: ОСОБА_1 - 39/100, ОСОБА_3 28/100, ОСОБА_5 21/100 та ОСОБА_2 12/100 (вартість в пайовому фонді -90000,00 грн).

Водночас, як зазначено у постанові Верховного суду від 22.10.2022 у цій справі відповідно до Статуту СВК «Черповоди» він заснований на добровільному об`єднані громадян і їх пайових внесків та є власником будівель, споруд, коштів, майнових внесків його членів тощо. 04.04.2000 Сільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, юридичній особі кооперативу присвоєно ідентифікаційний код 05533310.

За загальним правилом, визначеним у частині 1 статті 317 Цивільного Кодексу України, саме власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а із встановлених судами обставин справи вбачається, що власником майна є саме Сільськогосподарський виробничий кооператив «Черповоди», тому не вбачається, що правомочностями щодо спірного майна були наділені особи, які вказані у Протоколі №2.

За встановлених судами обставин справи особи, які вказані у Протоколі №2, не мали повноважень розпоряджатися спірним майном.

Виходячи із викладеного, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що Протокол №2 не може створювати правових наслідків щодо спірного майна, тому висновки судів про те, що у позові у цій частині належить відмовити через пред`явлення його до неналежних відповідачів, є неправильними, а розгляд спору щодо такого Протоколу № 2, не призводить до поновлення прав позивача. Тому колегія суддів Верховного суду дійшла висновку про відмову у позові у частині про визнання недійсним рішення загальних зборів, яке оформлене протоколом №2 у зв`язку з безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Разом з тим, позивачем не доведено і матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ЗАВ-40 - стаціонарний зерноочисний комплекс з прибудовою 1981 року побудови, на час розгляду справи судом, перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс», тому суд відмовляє у вимозі позивача про витребування ЗАВ-40 від відповідача.

У разі перешкоджанню будь-якими особами у здійсненні права власності позивача його права можуть бути захищені у інший спосіб ніж витребування майна, оскільки судом встановлено, що вказане майно належить позивачу на праві власності.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що на момент розгляду справи, спірне майно не перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Черповоди Плюс», доказів іншого позивачем суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про витребування від відповідача спірного майна не підлягає до задоволення у зв`язку з її безпідставністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, витрати, які понесені позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи покладається на позивача та йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 26.05.2023.

Суддя О.І.Кучеренко