ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1129/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Тімочкіна М.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп", м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянська Агрохімічна Компанія", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 8 210 215,76 грн

Представники:

від позивача: Черненко Д.В.;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянська Агрохімічна Компанія" про стягнення 8 210 215,76 грн, з яких: 7 571 608,00 грн - основний борг, 86 503,03 грн - 3% річних, 552 104,73 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару № КАС-270122 від 27.01.2022.

Суд ухвалою від 06.03.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 13.03.2023 о 15:00 год.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянська агрохімічна компанія", що знаходяться на розрахунковому рахунку ІВА№ НОМЕР_1 в КБ "Приватбанк", а також на інших виявлених рахунках, які відкриті ТОВ "Смілянська агрохімічна компанія" в банківських установах України - в межах ціни позову 8 210 215,76 грн.

Суд ухвалою від 06.03.2023 відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" про забезпечення позову.

08.03.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому позивач просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити Октябрському районному суду м. Полтави. Ухвалою від 10.03.2023 у задоволенні клопотання відмовлено.

13.03.2023 позивач подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

13.03.2023 до підготовчого засідання не з`явились представники позивача та відповідача. Суд ухвалою від 13.03.2023 відклав підготовче засідання на 19.04.2023.

04.04.2023 позивач подав до господарського суду клопотання, в якому просить суд постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити Октябрському районному суду м. Полтави.

Суд ухвалою від 17.04.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення якої доручити Октябрському районному суду м. Полтави - відмовив.

В підготовче засідання 19.04.2023 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд ухвалою від 19.04.2023 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів до 05.06.2023 включно. Відклав підготовче засідання на 10.05.2023 об 15:30 год.

21.04.2023 позивач подав до господарського суду клопотання, в якому просить суд постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити Октябрському районному суду м. Полтави.

Суд ухвалою від 26.04.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнив. Доручив Октябрському районному суду м. Полтави забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" з Господарським судом Дніпропетровської області 10.05.2023.

05.05.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 08.05.2023 клопотання задовольнив.

В підготовче засідання 10.05.2023 з`явились представники позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Представник позивача Дігтярь Л.А. заявила усне клопотання, в якому просить суд постановити ухвалу щодо її участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення якої просить доручити Октябрському районному суду м. Полтави. Також представник позивача Черненко Д.В. заявив усне клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Суд ухвалою від 10.05.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 31.05.2023. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" Дігтярь Людмили Анатоліївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнив. Усне клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" Черненка Дмитра Васильвича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів - задовольнив.

У судове засідання 31.05.2023 з`явився представник позивача Черненко Д.В. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Ухвали по страві №904/1129/23 направлялись відповідачу на офіційну електронну пошту (а.с. 138, 146,152,161).

Відповідач відзив не подав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:

1) відповідних заяв про державну реєстрацію;

2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій;

3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до пунктів 10, 18 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема: місцезнаходження юридичної особи, інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження, телефон, адресу електронної пошти.

При цьому, такі дані є офіційними та повідомляються юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Враховуючи викладене, отримання учасником справи ухвали суду на його офіційну електронну адресу, є належним повідомленням.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смілянська Агрохімічна Компанія" (постачальник) було укладено договір поставки товару № КАС-270122 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві добрива рідкі азотні КАС марка КАС (надалі - «товар»), згідно специфікацій, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (п. 1.1. договору).

Найменування товару, код УКТ ЗВД, одиниці виміру, кількість товару та ціна, вид упаковки зазначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (п. 2.1. договору).

Постачальник здійснює поставку покупцю товару (частини), зазначеного в специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії договору на умовах поставки, зазначених в специфікації, згідно Інкотермс Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2020 року) (п. 3.1. договору).

Ціна товару зазначається у специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 5.1. договору).

Покупець здійснює оплату за товар на умовах 100% попередньої оплати на підставі виставленого постачальником рахунку(ів) у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 5.3. договору).

Днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата здійснюється в національній валюті України, в гривнях (п. 5.4. договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань по даному договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 6.1. договору).

Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (п. 6.2. договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

27.01.2022 сторони підписали специфікацію № 1 до договору (а.с. 15), в якій погодили товар, що підлягає поставці, на загальну суму 20 100 000,00 грн з ПДВ. Умови (базис) поставки товару: 100% передплата. DDР склад покупця. Термін відвантаження: березень 2022 року.

Відповідач виставив позивачу рахунок № 2 від 27.01.2022 (а.с. 16) на оплату товару на суму 20 100 000,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 5.3. договору покупець здійснює оплату за товар на умовах 100% попередньої оплати на підставі виставленого постачальником рахунку(ів) у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

В специфікації № 1 від 27.01.2022 сторони погодили умови (базис) поставки товару: 100% передплата.

На виконання договору та специфікації № 1 позивач на підставі рахунку на оплату № 2 від 27.01.2022, сплатив відповідачу 16 080 000,00 грн, що підтверджується:

- платіжним дорученням № 3988 від 31.01.2022 на суму 10 000 000,00 грн (а.с. 17);

- платіжною інструкцією № 83 від 09.02.2022 на суму 2 000 000,00 грн (а.с. 18);

- платіжною інструкцією № 108 від 11.02.2022 на суму 4 080 000,00 грн (а.с. 19).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору відповідач поставив товар на загальну суму 2 008 392,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними:

- № 24 від 02.02.2022 про поставку товару на суму 670 000,00 грн з ПДВ (а.с. 20);

- № 25 від 02.02.2022 про поставку товару на суму 670 000,00 грн з ПДВ (а.с. 21);

- № 26 від 02.02.2022 про поставку товару на суму 668 392,00 грн з ПДВ (а.с. 22).

Таким чином, як зазначає позивач, станом на 31.03.2022 відповідачем було поставлено товар на загальну суму 2 008 392,00 грн. З посиланням відповідача на військову агресію зі сторони російської федерації, через яку його виробничій підрозділ начебто недоотримав сировину, з якої мав би виробити замовлений та передплачений позивачем обсяг товару, сторони договору уклали додаткову угоду від 31.03.2022 до Специфікації № 1 від 27.01.2022 (а.с. 23), відповідно до якої сторони дійшли згоди про зменшення обсягу поставки товару до фактично поставлених 74,94 тон на загальну суму 2 008 392,00 грн з ПДВ.

У зв`язку із викладеним відповідач зобов`язаний був повернути сплачені позивачем кошти в розмірі 14 071 608,00 грн.

Листом № 1507/2 від 15.07.2022 (а.с. 24) відповідач запропонував позивачу графік погашення заборгованості, відповідно до якого погашення заборгованості мало розпочатися 20.07.2022.

Як зазначає позивач, у зв`язку з невиконанням вищевказаного графіка він звернувся до відповідача з листом № 246 від 01.09.2022, в якому вимагав сплатити заборгованість.

Господарський суд зазначає, що лист № 246 від 01.09.2022 в матеріалах справи відсутній.

Позивач зазначає, що в період з 01 по 08 вересня 2022 року відповідачем було повернуто кошти на загальну суму 6 500 000,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень:

- № 191 від 01.09.2022 на суму 1 000 000,00 грн (а.с. 34);

- № 192 від 05.09.2022 на суму 350 000,00 грн (а.с. 35);

- № 193 від 05.09.2022 на суму 328 000,00 грн (а.с. 36);

- № 194 від 05.09.2022 на суму 322 000,00 грн (а.с. 37);

- № 202 від 06.09.2022 на суму 340 000,00 грн (а.с. 38);

- № 203 від 06.09.2022 на суму 315 000,00 грн (а.с. 39);

- № 204 від 06.09.2022 на суму 345 000,00 грн (а.с. 40);

- № 205 від 06.09.2022 на суму 327 000,00 грн (а.с. 41);

- № 206 від 06.09.2022 на суму 364 000,00 грн (а.с. 42);

- № 207 від 06.09.2022 на суму 309 000,00 грн (а.с. 43);

- № 208 від 07.09.2022 на суму 358 000,00 грн (а.с. 44);

- № 209 від 07.09.2022 на суму 324 000,00 грн (а.с. 45);

- № 210 від 07.09.2022 на суму 318 000,00 грн (а.с. 46);

- № 211 від 07.09.2022 на суму 311 000,00 грн (а.с. 47);

- № 212 від 07.09.2022 на суму 337 000,00 грн (а.с. 48);

- № 213 від 07.09.2022 на суму 352 000,00 грн (а.с. 49);

- № 214 від 08.09.2022 на суму 130 000,00 грн (а.с. 50);

- № 215 від 08.09.2022 на суму 180 000,00 грн (а.с. 51);

- № 216 від 08.09.2022 на суму 190 000,00 грн (а.с. 52).

Позивач зазначає, що 11.10.2022 направив відповідачу на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) вимогу про сплату боргу № 303 від 11.10.2022 (а.с. 25), яку відповідач залишив без задоволення та відповіді. Повторно вимога про сплату заборгованості № 386 від 19.12.2022 (а.с. 28) була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом 19.12.2022, який 05.01.2023 було повернуто відправнику з причини закінчення терміну зберігання відправлення.

Таким чином, як зазначає позивач, на час звернення до суду сума, яку відповідач зобов`язаний повернути позивачу становить 7 571 608,00 грн (16 080 000,00 (оплата за товар) - 2 008 392,00 (вартість поставленого товару) - 6 500 000,00 (сума повернутого боргу).

Позивач зазначає, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

27.01.2022 сторони підписали специфікацію № 1 до договору (а.с. 15), в якій погодили товар, що підлягає поставці, на загальну суму 20 100 000,00 грн з ПДВ. Умови (базис) поставки товару: 100% передплата. DDР склад покупця. Термін відвантаження: березень 2022 року.

Як вказано вище, на виконання умов договору відповідач поставив товар на загальну суму 2 008 392,00 грн..

Сторони договору уклали додаткову угоду від 31.03.2022 до Специфікації № 1 від 27.01.2022 (а.с. 23), відповідно до якої дійшли згоди про зменшення обсягу поставки товару до фактично поставлених 74,94 тон на загальну суму 2 008 392,00 грн з ПДВ.

В подальшому відповідачем було повернуто кошти на загальну суму 6 500 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В узгоджений сторонами термін відвантаження товару (березень 2022) відповідач поставив лише частину товару на загальну суму 2 008 392,00 грн. Кошти у розмірі 20 100 000,00 грн першочергово були набуті відповідачем на підставі укладеного між сторонами договору та специфікації, однак, враховуючи укладання 31.03.2022 сторонами додаткової угоди (якою зменшено обсяг поставки товару до фактично поставлених 74,94 тон на загальну суму 2 008 392,00 грн), підстава для набуття спірних 7 571 608,00 грн є такою, що згодом відпала.

Доказів повернення 7 571 608,00 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 7 571 608,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 09.09.2022 по 25.01.2023 у розмірі 86 503,03 грн та інфляційні втрати за період з вересня 2022 року по січень 2023 року у розмірі 552 104,73 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої Цивільного кодексу України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої Цивільного кодексу України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 22.09.2020 по справі № 918/631/19.

Розмір 3% річних позивачем розраховано правильно.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний неправильно. Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 512 007,43 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 8 170 118,46 грн, з яких: 7 571 608,00 грн - безпідставно збережені кошти, 86 503,03 грн - 3% річних, 512 007,43 грн - інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 603,45 грн (0,49 %), на відповідача - 122 549,79 грн (99,51 %).

Також позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

У судовому засіданні 31.05.2023 позивач заявив про намір надати докази понесенихвитрат на професійну правничу допомогув порядку ст.221, ч.8 ст.129 ГПК України.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянська Агрохімічна Компанія" (49041, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Стартова, буд. 7, ідентифікаційний код 36779743) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагростеп" (36000, Полтавська область, м. Полтава, проспект Миру, буд. 16А, ідентифікаційний код 39291937) 8 170 118,46 грн, з яких: 7 571 608,00 грн - безпідставно збережені кошти, 86 503,03 грн - 3% річних, 512 007,43 грн - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 122 549,79 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва