ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. Справа №909/1425/13

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Плотніцький Б.Д.

Матущак О.І.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськшкірсировина" б/н від 18.11.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/2826/22 від 21.11.2022)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2022 (повний текст ухвали складено 08.11.2022, колегія суддів у складі головуючого судді Фанди О.М., суддів Стефанів Т. В., Максимів Т. В.) винесену за розглядом скарг на дії приватного виконавця

у справі № 909/1425/13

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" (надалі ТОВ ФК "Траст Фінанс"), м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськ-шкірсировина" (надалі ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина"),с. Хриплин, Івано-Франківська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні

відповідача: Колективне підприємство "Київтрансрейс-511" (надалі КП «Київтрансрейс-511»)

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю учасників справи:

від позивача (стягувача): Пономарь С.Г.

від відповідача (боржника): Боднар Р.В. адвокат; Волошинюк Р.В.- директор;

від третьої особи: не з`явилися,

приватний виконавець: Ткачук Л.М.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із скаргами на дії приватного виконавця під час винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 20.01.2022; постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 24.12.2021, а також просить визнати недійсною результати визначення вартості (оцінки майна).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2022 у справі № 909/1425/13 у скарзі ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" про визнання незаконною та скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 68005636 від 20.01.2022, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Л. М. Ткачуком - відмовлено.

У скарзі ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Л. М. Ткачука щодо зобов`язання ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" здійснити оплату витрат в/п, винагороди приватного виконавця та заборгованості за АСВП № 68005636 в сумі 18 428 418,88 грн та вжиття заходів щодо арешту коштів, майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" та обмеження виїзду за кордон; визнання незаконною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 675 262,01 грн у виконавчому провадженні № 68005636 від 24.12.2021, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Л.М. Ткачуком - відмовлено.

У скарзі ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" про визнання протиправними та неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Л. М. Ткачука щодо оцінки описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" відповідно до звіту про оцінку, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки"; визнання недійсною оцінки описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" відповідно до звіту про оцінку, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки" - відмовлено.

Ухвалюючи дане судове рішення, місцевий господарський суд встановив, що під час здійснення виконавчого провадження № 68005636, приватний виконавець діяв у спосіб та у межах, визначених Законом України «Про виконавче провадження», відповідно оскаржувані постанови винесені згідно із законом. Щодо не згоди боржника з оцінкою майна, то суд вказав, що боржник у виконавчому провадженні є особою, яка має заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а тому має право відповідно до ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" на рецензування звіту з оцінки майна, однак, зазначеною можливістю не скористався, до приватного виконавця із запереченнями проти висновку не звернувся, жодних дій щодо отримання рецензії на висновок ТОВ "Вектор оцінки" не вчинив. Сама лише наявність висновку іншого суб`єкта оціночної діяльності, у якому визначено вищу вартість зазначеного нерухомого майна, не дає суду підстав стверджувати про незаконність оцінки, проведеної ТОВ "Вектор оцінки" та неправомірність дій виконавця, що пов`язані із її проведенням.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі скаржник покликається на те, що суд першої інстанції не дав оцінки діям виконавця під час проведення торгів, на яких приватний виконавець брав участь не як організатор, а як учасник торгів, і такі обставини свідчать про конфлікт інтересів приватного виконавця у виконавчому провадженні №68005636. Також стверджує, що постанова 20.01.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності була винесена виконавцем з порушенням строків, визначених ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», чим порушено право сторін на узгодження вартості майна за взаємною згодою. Окрім того, боржник вважає, що суд, аналізуючи результати оцінки описаного та арештованого майна, не взяв до уваги, що така оцінка є явно заниженою і не відповідає ринковій. Відповідно заниження вартості майна завдає суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості. Не звернув увагу суд і на порушення оцінювачем ряду вимог законодавства про оцінку майна, зокрема що така оцінка була проведена за відсутності відповідного договору з приватним виконавцем, а також оцінювач, визначаючи вартість нерухомого майна, не врахував попередньої оцінки нерухомого майна. З огляду на наведені підстави, апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове рішенням, яким скарги у виконавчому провадженні № 68005636 задовольнити.

21.11.2022 на адресу суду від ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" надійшло клопотання про витребування у ДП «Сетам» належним чином засвідчені копії заявки та подані до неї документи приватного виконавця Ткачука Л.М. на участь у електронних торгах, а також документи, що підтверджують його реєстрацію (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/6560/22).

Представник позивача заперечив про задоволення клопотання відповідача про витребування документів, з огляду на те, що на вимогу адвоката відповідача ДП «Сетам» надало ряд документів, включаючи і ті, які просить витребувати відповідач у ДП «Сетам» (заперечення зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/369/23 від 19.01.2023).

12.12.2022 на адресу суду від ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи щодо встановлення ринкової вартості спірного майна станом на 24.01.2022 (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-05/3067/22).

Представник позивача заперечив про задоволення клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи (заперечення зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/370/22 від 19.01.2023), вважає його безпідставним з огляду на те, що аналогічне клопотання вже подавалося до суду першої інстанції, за результатом розгляду якого відповідачу було роз`яснено, що подання та розгляд такого клопотання можливий на стадії розгляду справи по суті, а не на стадії виконавчого провадження.

Приватний виконавець заперечив проти призначення судової оціночно-будівельної експертизи (вх№ 01-04/363/23 від 19.01.2023, № 01-05/458/23 від 14.02.2023), наголосивши на тому, що суд першої інстанції відмовив у задоволені аналогічного клопотання з підстав, що ГПК України не передбачає можливість подання і розгляду таких клопотань на стадії виконавчого провадження.

При розгляді даного клопотання колегія суддів враховує таке.

Спірні правовідносини виникли на стадії виконання судового рішення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає обов`язок суду розглянути у десятиденний строк скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця (ст.ст. 339-345 ГПК України).

Тобто, суд, здійснюючи розгляд скарги на дії чи бездіяльність виконавця, перевіряє відповідність дій виконавця нормам Закону України "Про виконавче провадження", а не розглядає справу по суті.

За змістом положень ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», оцінка майна є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того визначення вартості майна боржника здійснюється державним виконавцем самостійно чи із залученням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, і здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах.

У разі незгоди з оцінкою майна, сторони виконавчого провадження наділені правом оскаржити в судовому порядку результати визначення вартості чи оцінки майна в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Натомість, подання учасниками виконавчого провадження клопотань про призначення судової оціночно-будівельної експертизи щодо встановлення ринкової вартості спірного майна до суду при розгляді скарг не передбачений Розділом VІ ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Отже, клопотання боржника про призначення судової оціночно-будівельної експертизи слід залишити без задоволення.

ТОВ ФК «Транс Фінанс» подало суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, а саме, що стосується оскарження дій приватного виконавця щодо оцінки майна. На думку товариства, станом на поточну дату відсутній предмет спору, та як в силу п.6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна вже не дійсний (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/1262/23 від 22.02.2023, вх№ 01-04/1272/23 від 23.02.2023, вх№ 01-04/1274/23 від 22.02.2023, вх№ 01-04/1943/23 від 20.03.2023).

Колегія суддів вважає клопотання товариства безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає, оскільки в силу ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник скаржника в судовому засідання доводи апеляційної скарги підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи заперечення на пояснення ТОВ ФК «Транс Фінанс» (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/990/23 від 13.02.2023, вх№ 01-04/2455/23 від 11.04.2023). При цьому до письмових запереченнях скаржником було долучено копію рецензії на звіт про оцінку майна, проведено з 23.01.2023 по 30.01.2023. Також до матеріалів справи скаржник долучив копію звіту про оцінку, виконаного 24.01.2022 ТОВ «Вектор оцінки» (зареєстроване в канцелярії суду за вх№ 01-04/1419/23 від 28.02.2023).

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у поясненнях на апеляційну скаргу (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/371/23 від 23.01.2023), просить суд оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Окрім того, позивач заперечив про долучення до матеріалів справи нового доказу, який, вважає, поданий з порушенням вимог ст.ст. 80, 169 ГПК України, оскільки такий не існував станом на момент винесення оскаржуваної ухвали, а саме: копію рецензії на звіт про оцінку майна (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/1261/23 від 22.02.2023, вх№ 01-04/1271/23 від 23.02.2023, вх№ 01-04/11943/23 від 20.03.2023).

Приватний виконавець в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/7330/22 від 21.12.2022), просить суд оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що дані скарги є безпідставними та необґрунтовані, оскільки усі дії по виконавчому провадженню № 68005636 з моменту відкриття виконавчого провадження, винесення постанови про опис та арешт боржника, призначення суб`єкта оціночної діяльності та проведення оцінки майна, було здійснено ним у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Третя особа письмових пояснень по суті спору не подала, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справа.

Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

26.04.2021 ПАТ "Фольксбанк" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ПАТ "Івано-Франківськшкірсировина" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За результатом розгляду позовних вимог, Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 03.06.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 909/1425/13 позов задоволено в повному обсязі у відповідності до прохальної частини позовної заяви. Зокрема, звернено стягнення на адміністративно-виробничі та складські приміщення, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Пресмашівська, буд. 10, а саме: адміністративний будинок, літера за планом земельної ділянки "А", загальною площею 10 554, 2 кв.м; склад хімікатів, літера за планом земельної ділянки "В", загальною площею 621, 6 кв.м; трансформаторну, літера за планом земельної ділянки "Д", загальною площею 61,5 кв.м; прохідну, літера за планом земельної ділянки "Ж", загальною площею 28,9 кв.м; вантажний участок - навіс, літера за планом земельної ділянки "З", загальною площею 383,0 кв. м., які належать ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" в рахунок погашення заборгованості КП "Київтрансрейс - 511" перед ТОВ ФК "Траст Фінанс" за кредитним договором №12-1/16 від 23.03.2005 в розмірі 606 096 доларів США, що еквівалентно 17 009 599,36 грн по курсу НБУ на 23.04.2021 заборгованості по тілу кредиту згідно умов кредитного договору №12-1/16 від 23.03.2005 (з додатками та додатковими угодами), 7 669,92 доларів США, що еквівалентно 215 250,16 грн по курсу НБУ на 23.04.2021 - заборгованості по відсотках, 15 202,23 грн пені, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановленого Законом України "Про виконавче провадження" та передати в управління ТОВ ФК "Траст Фінанс" предмет іпотеки, а саме адміністративно - виробничі та складські приміщення, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Пресмашівська, буд. 10, а саме: адміністративний будинок, літера за планом земельної ділянки "А", загальною площею 10 554,2 кв.м; склад хімікатів, літера за планом земельної ділянки "В", загальною площею 621,6 кв.м; трансформаторну, літера за планом земельної ділянки "Д", загальною площею 61,5 кв.м; прохідну, літера за планом земельної ділянки "Ж", загальною площею 28,9 кв.м; вантажний участок - навіс, літера за планом земельної ділянки "З", загальною площею 383,0 кв.м, які належать ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" на період його реалізації, шляхом зобов`язання ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" передати ТОВ ФК "Траст Фінанс" оригінали господарських та/або цивільних договорів стосовно предмету іпотеки, чинних і діючих на момент передачі, забезпечення вільного доступу позивачу до предмету іпотеки, надання ТОВ ФК "Траст Фінанс" з метою отримання доходів від управління предметом іпотеки прав укладати і припиняти будь-які угоди відносно предмету іпотеки, за виключенням тих, які передбачають його відчуження. Стягнено з ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" на користь ТОВ ФК "Траст Фінанс" 68 820,00 грн - судового збору.

Постановою Верховного Суду від 07.06.2022 вказані рішення та постанова залишені без змін (а.с. 254-275 том XVI).

На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.2021 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 видано накази від 06.12.2021 (а.с. 178 том XVІІI).

ТОВ ФК «Транс Фінанс» 20.12.2021 звернулося до приватного виконавця Ткачука Л.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 179 том XVІІI).

24.12.2021 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68005636 щодо виконання наказу суду по справі № 909/1425/13, виданого 06.12.2021 Господарським судом Івано-Франківської області (а.с. 180 том XVІІI).

24.12.2021 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які склали 558,00 грн (а.с. 182-183 том XVІІI).

24.12.2021 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1 675 262,01 грн (а.с. 184-185 том XVІІI).

24.12.2021 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 184 284 418,88 грн (а.с. 188-189 том XVІІI).

13.01.2022 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, зазначеного у виконавчому документі (а.с. 195-198 том XVІІI).

13.01.2022 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання СОД ФОН Войташика І.Р., що має Сертифікат № 839/19 суб`єкта оціночної діяльності, виданого 05.11.2019 ФДМ України для проведення оцінки описаного та арештованого майна боржника (а.с. 199-200 том XVІІI).

15.01.2022 ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" направило приватному виконавцю Ткачуку Л.М. повідомлення про направлення стягувачу листа від 14.01.2022 для досягнення взаємної згоди щодо визначення вартості майна боржника (а.с. 203 том XVІІI).

20.01.2022 приватний виконавець отримав листа від ТОВ ФК «Транс Фінанс» про те, що між стягувачем та боржником не досягнуто згоди та не буде узгоджуватися в подальшому вартість описаного та арештованого майна, в зв`язку з чим просить винести постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення вартості для подальшої реалізації на прилюдних торгах даного майна (а.с. 204 том XVІІI).

20.01.2022 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 13.01.2020 у зв`язку з тим, що від експерта надійшла заява про неможливість здійснити оцінку описаного та арештованого майна боржника (а.с. 205-207 том XVІІI).

20.01.2022 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання ГОВ "Вектор Оцінки", що має Сертифікат № 777/19 суб`єкта оціночної діяльності, що виданий 11.10.2019 ФДМ України для проведення оцінки описаного та арештованого майна боржника (а.с. 208-209 том XVІІI).

26.01.2022 між приватним виконавцем Ткачуком Л.М. та ТОВ «Вектор оцінки» було підписано договір № 08/1/2022 про проведення незалежної оцінки (а.с. 210-212 том XVІІI).

27.01.2022 приватний виконавець Ткачук Л.М. отримав листа від ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" з додатком: звіт про оцінку майна ТОВ «Ека-Захід» від 30.11.2021, в якому зазначена ринкова вартість описаного майна в розмірі 36 787 320,00 грн (а.с. 213-214 том XVІІI).

31.01.2022 приватний виконавець надіслав листа № 189 боржнику та стягувачеві про результати проведення оцінки майна вартість якого становить 9 892 500,00 грн, в додатку було долучено копію висновку про вартість майна від 26.01.2022 (а.с. 217-218 том XVІІI).

31.01.2022 приватний виконавець звернувся до ДП «Сетам» із заявкою на реалізацію описаного й арештованого майна (а.с. 219-220 том XVІІI).

За результатами проведення 14.06.2022 електронних торгів, належне боржнику майно було реалізовано за ціною продажу 9 892 500,01 грн (а.с. 221-226 том XVІІI).

ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання незаконною та скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 68 005636 від 20.01.2022 (а.с. 111-140 том том XV). Дана скарга обґрунтована тим, що приватним виконавцем в порушення приписів ч.1, ч.2, ч.3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» не було надано можливості сторонам виконавчого провадження досягти згоди щодо визначення вартості майна боржника, а також не було дотримано строків винесення даної постанови. Оскільки за змістом ст.57 Закону, у разі недосягнення згоди щодо вартості майна, право на залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна у приватного виконавця виникає лише після спливу 10-денного строку з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника. Враховуючи, що постанова про опис та арешт майна була винесена лише 13.01.2022, то відповідно тільки з 25.01.2022 у приватного виконавця виникло право на залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Як зазначає скаржник, лише 28.01.2022 ним отримано вимогу приватного виконавця №175 від 27.01.2022 щодо оплати витрат виконавчого провадження, винагороди приватного виконавця та заборгованості за АСВП №68005636 (а.с. 170 том XV).

В зв`язку з чим, ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" звернулося 07.02.2022 до Господарського суду Івано-Франківської області із скаргою про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Л.М. Ткачука щодо зобов`язання ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" здійснити оплату витрат в/п, винагороди приватного виконавця та заборгованості за АСВП №68005636 в сумі 18 428 418,88 грн та вжиття заходів щодо арешту коштів, майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" та обмеження виїзду за кордон; визнання незаконною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 675 262,01 грн у виконавчому провадженні №68005636 від 24.12.2021, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Л.М. Ткачуком (а.с. 164-184 том XV). Скарга обґрунтована тим, що приватний виконавець при прийнятті постанови від 24.12.2021 про стягнення з боржника основної винагороди порушив норми чинного законодавства, зокрема зазначає, що в спірному випадку постанова про стягнення основної заборгованості повинна бути винесена після постанови про відкриття виконавчого провадження, а не одночасно із нею. Разом з тим вказує, що основна винагорода державного виконавця має визначатися та стягуватися виходячи з вартості майна, на яке звернуто стягнення, а не від суми заборгованості КП "Київтрансрейс-511" перед ТОВ "Фінансова компанія Траст Фінанс" за кредитним договором №12-1/16 від 23.03.2005, як в спірному випадку було здійснено приватним виконавцем.

Також 16.02.2022 ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з скаргою про визнання протиправними та неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Л.М. Ткачука щодо оцінки описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" відповідно до звіту про оцінку, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки"; визнання недійсною оцінки описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" відповідно до звіту про оцінку, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки" (а.с. 189-253 том XV, а.с. 1-30 том XVІ). Відповідно до вказаної вище скарги боржник (скаржник) не погоджується із результатами оцінки описаного та арештованого майна боржника, мотивуючи тим, що визначена ринкова вартість об`єкта оцінки є недостовірною, заниженою та не відповідає ринковій. При визначенні вартості (оцінки) майна боржника були допущені порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" в частині ознайомлення з об`єктом оцінки, особистого огляду об`єкта оцінки.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинної станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Норма ст. 36 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 339 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавчі провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

З метою встановлення дійсності обставин справи, зокрема в частині здійснення приватним виконавцем Ткачуком Л.М. процесуальних дій по виконанню наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.12.2021 по справі № 909/1425/13, судом було витребувано для дослідження матеріали виконавчого провадження № 68005636 (а.с. 177-229 том XVIII).

За змістом ч.1, ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви стягувача, 24.12.2021 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68005636 (а.с. 179-180 том XVІІI).

Згідно з абз.2 ч.7 ст. 26 Закону у разі, якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Оскільки у заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, яке за перевіркою виконавця відповідає даним з Державного реєстру права власності, 24.12.2021 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника (а.с. 186-189 том XVІІI).

Частиною 7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно з ч.2 с. 38 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Приписами ч.1, ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч.1, ч.2, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч.4 ст. 57 Закону).

13.01.2022 винесено постанову про опис та арешт майна боржника, зазначеного у виконавчому документі (а.с. 195-198 том XVІІI).

13.01.2022 приватним виконавцем Ткачуком Л.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання СОД ФОН Войташика І.Р., для проведення оцінки описаного та арештованого майна боржника (а.с. 199-200 том XVІІI).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.07.2022 у справі №910/10956/15 зазначила, що положення ст.57 Закону "Про виконавче провадження" не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягли сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника, та керуватись для визначення вартості майна боржника лише повідомленням про намір досягнути такої згоди в майбутньому (п.9.17).

Оскільки на час ухвалення постанови від 13.01.2022 у виконавця були відсутні підстави вважати, що така згода між сторонами виконавчого провадження досягнута, та виходити з неї для визначення вартості зазначеного майна, то відповідно виконавець мав визначати вартість нерухомого майна за ринковими цінами з обов`язковим залученням для проведення його оцінки суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, що він і зробив.

Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 20.01.2022 приватним виконавцем винесено постанову про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 13.01.2020 у зв`язку з тим, що від експерта надійшла заява про неможливість здійснити оцінку описаного та арештованого майна боржника (а.с. 205-207 том XVІІI).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказана постанова приватного виконавця від 20.01.2022 про скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 13.01.2020 боржником не оскаржується, тобто, станом на момент розгляду даної справи є чинною.

В той же день 20.01.2022 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання ГОВ "Вектор Оцінки" для проведення оцінки описаного та арештованого майна боржника (а.с. 208-209 том XVІІI).

Як стверджує скаржник, виконавцем при винесені постанови 20.01.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання ГОВ "Вектор Оцінки" були порушені строки винесення даної постанови, оскільки ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» надано право виконавцю на залучення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання лише після спливу 10-денного строку з дня винесення постанови про арешт майна боржника. Враховуючи, що постанова про опис та арешт майна була винесена 13.01.2022, то тільки з 25.01.2022 виконавець мав право залучення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання.

Проте, колегія суддів такі твердження вважає помилковими, з огляду на те, що постанова про арешт майна боржника була винесена виконавцем 24.12.2022. Відповідно, строк для визначення вартості майна боржника за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження з урахуванням приписів закону складає з 25.12.2021 по 03.01.2022.

Отже, починаючи з 04.01.2022 приватний виконавець мав право на залучення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що між сторонами велася переписка щодо узгодження вартості спірного майна боржника. Зокрема, 14.01.2022 ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» звернулося до стягувача із листом, в якому повідомив, що згідно висновку судової економічної експертизи від 13.10.2017, проведеної на виконання вимог ухвали суду від 04.11.2016, було визначено ринкову вартість спірного нерухомого майна в розмірі 43 915 951,00 грн, а також станом на 31.11.2021 ринкова вартість об`єкта становить 36 787 320,00 грн згідно оцінки майна, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКА-Захід» (а.с. 8-11 том XVІ). Проте, оскільки між стягувачем та боржником не було досягнуто згоди, ТОВ ФК «Транс Фінанс» надіслав 20.01.2022 приватному виконавцю листа про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення вартості майна для подальшої реалізації його на прилюдних торгах (а.с. 203-204 том XVІІI).

Зазначене свідчить, що приватний виконавець виніс постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості майна (20.01.2022) після спливу визначеного законом десятиденного строку (04.01.2021) на досягнення між сторонами згоди щодо вартості нерухомого майна та повідомлення про це виконавця. Такі дії виконавця відповідають вимогам ч.1 ст. 20, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги боржника про визнання незаконною та скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 68005636 від 20.01.2022.

Щодо розгляду скарги про визнання протиправними дій приватного виконавця щодо зобов`язання ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" здійснити оплату витрат в/п, винагороди приватного виконавця та заборгованості за АСВП №68005636 в сумі 18 428 418,88 грн та вжиття заходів щодо арешту коштів, майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" та обмеження виїзду за кордон; визнання незаконною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 675 262,01 грн у виконавчому провадженні №68005636 від 24.12.2021.

За змістом ч.1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються зокрема з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст.27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Згідно із ч.1, ч.2 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Частиною 3 ст. 31 Закону визначено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» від 08.09.2016 №643 (в редакції чинної на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Частинами 4, 5 ст. 31 Закону визначено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо цю суму стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Аналізуючи положення частин 4 та 5 статті 31 Закону, колегія суддів доходить висновку, що питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі.

У ч.7 ст. 31 Закону встановлено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

На основі викладених норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приватний виконавець разом з відкриттям провадження повинен був вирішити питання про стягнення основної винагороди.

Отже, обов`язок боржника сплатити основну винагороду приватному виконавцю встановлений законом і він є елементом змісту процесуальних правовідносин примусового виконання виконавчого документа. Розмір винагороди розраховується при відкритті виконавчого провадження у постанові приватного виконавця. Виконання цього обов`язку пов`язується з фактом перерахування коштів, стягнутих приватним виконавцем з боржника, з рахунку приватного виконавця на рахунок стягувача.

Для правильної оцінки правомірності постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця, визначеної у виді відсотка, винесеної приватним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, необхідно встановити предмет виконавчого провадження (стягнення сум чи передача майна за виконавчим документом).

В спірному випадку відкрито виконавче провадження по виконавчому документу - наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 06.12.2021 року, яким фактично стягується заборгованість по кредитному договору №12-1/16 від 23.03.2005 розмірі 606 096 доларів США, що еквівалентно складає 17 009 599,36 грн по курсу НБУ на 23.04.2021 заборгованості по тілу кредиту згідно умов кредитного договору №12-1/16 від 23.03.2005 (з додатками та додатковими угодами), 7 669,92 доларів США, що еквівалентно 215 250,16 грн по курсу НБУ на 23.04.2021 - заборгованості по відсотках, 15 202, 23 грн пені, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи, що на момент відкриття виконавчого провадження не завжди можливо визначити розмір фактично стягнутих сум чи остаточну вартість переданого майна за наслідками фактичного виконання приватним виконавцем, суд має перевіряти механізм розрахунку, застосованого виконавцем при визначенні суми основної винагороди та наведеного ним у постанові про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом, постановою від 24.12.2021 про стягнення основної винагороди приватним виконавцем визначено розмір основної винагороди в розмірі 1675262,01 грн, який визначався - 10 відсотків від суми заборгованості, яка підлягала стягненню за кредитним договором №12-1/16 від 23.03.2005 (а.с. 184-185 том XVІІI).

У контексті перевірки механізму розрахунку винагороди суд встановив, що визначення - 10 відсотків від суми заборгованості, яка підлягала стягненню за кредитним договором №12-1/16 від 23.03.2005, не суперечить наведеним вище нормам права.

Відповідно до оскаржуваної постанови приватного виконавця, останній здійснив лише розрахунок основної винагороди, а у разі здійснення ним повного або часткового виконання рішення, основна винагорода має бути стягнута з дотриманням пропорційності відповідно до стягнутого боргу.

Системне тлумачення статей 42, 45, 46 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення, розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється у постанові про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, яка виноситься при відкритті виконавчого провадження, та стягується з боржника на користь приватного виконавця після повного виконання рішення або в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі одночасно із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом про стягнення коштів з боржника.

Тобто, суд наголошує, що сума основної винагороди приватного виконавця, що визначена ним у постанові при відкритті виконавчого провадження, фіксує розрахунок такої винагороди на час відкриття виконавчого провадження та не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками виконання рішення, зокрема у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Обов`язковими умовами стягнення основної винагороди приватного виконавця є: 1) вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень; 2) фактичне виконання судового рішення. Крім того, законодавець чітко визначив, що основна винагорода приватного виконавця стягується з фактично стягнутої суми, а розмір винагороди вираховується також з фактично стягнутої суми.

Такі висновки щодо стягнення основної винагороди узгоджуються із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 14.03.2023 у справі № 910/13760/20.

Питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі. Той факт, що приватний виконавець не роз`яснив цього учасникам виконавчого провадження в оспорюваній постанові не відміняє встановленого законом механізму стягнення основної винагороди приватного виконавця в залежності від фактично стягнутих ним сум.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що приватний виконавець діяв правомірно, приймаючи оскаржувану постанову.

Прийняття постанови про стягнення основної винагороди одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження є правомірним.

У цьому контексті суд також зауважує, що у разі коли одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець правильно визначив розмір основної винагороди і постанова про її стягнення є правомірною, то така постанова сама по собі не свідчить про протиправне втручання у права боржника. Надалі питання про незаконність втручання у його права з боку приватного виконавця може постати у разі стягнення основної винагороди за відсутності фактичного виконання рішення суду або у більшій сумі, ніж належить, тощо. У такому разі належним способом захисту порушеного права буде оскарження цих дій (рішень) приватного виконавця.

Однак, в межах даної скарги таких вимог заявником не ставляться.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зазначеної вище скарги.

Щодо розгляду скарги про визнання протиправними та неправомірними дій приватного виконавця щодо оцінки описаного та арештованого майна боржника та визнання недійсною оцінки майна боржника відповідно до звіту про оцінку.

Зі змісту Закону України "Про виконавче провадження" убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі №821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц.

Можливість оскарження оцінки майна шляхом: скасування звіту про оцінку майна; визнання оцінки майна недійсною в порядку оскарження рішень та дій виконавців відповідає сталій практиці Верховного Суду (постанови від 21.10.2021 у справі № 914/2022/17, від 28.07.2021 у справі №921/317/18, постанова від 11.11.2020 у справі №922/585/20).

Як установив суд та свідчать матеріали справи, у цьому випадку боржник оскаржує оцінку майна в порядку оскарження рішень та дій виконавця.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно із ч.4 ст. 3 зазначеного Закону України процедура оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у ст.12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (ч.1 ст.10, ч.1 ст. 11 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2022 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання ГОВ "Вектор Оцінки", що має Сертифікат № 777/19 суб`єкта оціночної діяльності, що виданий 11.10.2019 ФДМ України для проведення оцінки описаного та арештованого майна боржника (а.с. 208-209 том XVІІI).

26.01.2022 між приватним виконавцем та ТОВ «Вектор оцінки» було підписано договір № 08/1/2022 про проведення незалежної оцінки (а.с. 210-212 том XVІІI).

31.01.2022 приватний виконавець отримав звіт про оцінку майна боржника від 26.01.2022 (а.с. 215-216 том XVІІI, а.с. 31-112 том ХХІ).

У ч.1 ст. 12 Закону встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом ст. 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (далі - Національний стандарт №1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442 (далі - Національний стандарт №2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Так, згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту №1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п.51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Натомість, як встановлено судом апеляційної інстанції, оцінка майна була проведена не у відповідності зазначеного у п. 51 Національного стандарту №1 послідовності, оскільки, як зазначалося вище, договір про проведення незалежної оцінки №08/1/2022 між приватним виконавцем та ТОВ «Вектор оцінки» був підписаний 26.01.2022. У п.3.9 договору було зазначено, що замовник (приватний виконавець), зокрема зобов`язаний забезпечити виконавцеві умови, необхідні для огляду об`єкту оцінки та надати необхідні пояснення (а.с. 210-211 том ХVIII).

Зі звіту ТОВ «Вектор оцінки» вбачається, що оцінювач особисто оглянув об`єкт оцінки 24.01.2022 (а.с. 80 том ХХІ).

Тобто, огляд об`єкта оцінки був здійснений оцінювачем до моменту укладення договору на проведення оцінки.

У матеріалах справи немає доказів того, що приватний виконавець чи оцінювач зверталися до боржника чи зберігача майна з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки, а тому посилання у звіті на те, що огляд об`єкта оцінки відбувався 24.01.2022 є необґрунтованим.

Не здійснення повного огляду нерухомого майна, могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною.

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту №1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пунктів 48-49 Національного стандарту №1 для визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у матеріальній формі із застосуванням порівняльного підходу інформація про подібне майно повинна відповідати таким критеріям: умови угод купівлі-продажу або умови пропонування щодо укладення таких угод не відрізняються від умов, які відповідають вимогам, що висуваються для визначення ринкової вартості; продаж подібного майна відбувся з дотриманням типових умов оплати; умови на ринку подібного майна, що визначали формування цін продажу або пропонування, на дату оцінки істотно не змінилися або зміни, які відбулися, можуть бути враховані. Основними елементами порівняння є характеристики подібного майна за місцем його розташування, фізичними та функціональними ознаками, умовами продажу тощо. Коригування вартості подібного майна здійснюється шляхом додавання або вирахування грошової суми із застосуванням коефіцієнта (відсотка) до ціни продажу (пропонування) зазначеного майна або шляхом їх комбінування.

Згідно з пунктом 52 Національного стандарту №1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки. Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (п.54 Національного стандарту №1).

За змістом п.56 Національного стандарту №1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Проаналізувавши звіт про оцінку майна ТОВ «Вектор оцінки», суд апеляційної інстанції вбачає, що така оцінка була проведена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема при визначені вартості об`єкта оцінки за порівняльним підходом оцінювачем хоч і було обрано в якості співставних чотири об`єктів (за місцем розташування це Хриплин, Снятин та Калуш а.с. 67-70, 77 том ХХІ), проте ні одного об`єкта з місцем розташування у м. Івано-Франківськ не застосовано, поряд з тим, що об`єкт оцінки розміщено саме в м. Івано-Франківську.

Порівнюючи площу, цільове призначення та розташування подібних об`єктів, суд зазначає, що вказані об`єкти суттєво відрізняються конфігурацією, місцем знаходження, площею, доступністю до місця, відстанню до центральної частини міста тощо, а тому вони не є релевантними для визначення початкової вартості нерухомого майна для його реалізації.

У розділі 8.1 звіту «Порівняльний підхід» оцінювачем щодо коригування на правовий статус земельної ділянки відсутнє пояснення походження інформації про правовий статус земельних ділянок інших об`єктів порівняння, а в скріншотах оголошень така інформація відсутня. Зі змісту звіту вбачається, що загальна концепція оцінки передбачає визначення вартості об`єкта оцінки, як вартості будівель без врахування впливу розміру земельної ділянки та потенціалу її розвитку. Щодо коригування з врахуванням населеного пункту, коригування на загальну площу нерухомості, коригування з врахуванням місцерозташування то при їх використанні оцінювачем проігнороване фактичне розташування об`єкта оцінки а межах м. Івано-Франківська.

У звіті відсутні дані огляду локального ринку нерухомості для м. Івано-Франківськ. Натомість оцінювачем взято до уваги огляд ринку нерухомості для м. Києва за перше півріччя 2020 року. (а.с. 59-66 том ХХІ). Водночас колегія суддів наголошує на тому, що роботи по виконанню звіту оцінювач виконував станом на 24.01.2022.

Також відповідно до звіту інформація про об`єкти порівняння нерухомого майна отримана оцінювачем з мережі Internet, водночас із доданих до звіту скріншотів інтернет-сторінок, на яких було розміщено відповідні оголошення неможливо встановити дати, коли таке оголошення було розміщене, тобто його актуальності на момент проведення оцінки (а.с. 82-89 том ХХІ).

А відтак, суд апеляційної констатує, що оцінювачем не було проведено аналізу ринку подібного майна станом на момент проведення робіт (24.01.2022), що є порушенням вимог Національного стандарту №1.

Недоліки виконання оціночних процедур, недостатньо прозоре їх виконання, на думку суду, вплинуло на результат оцінки майна боржника, відповідно вказаний звіт про оцінку майна не можна вважати достатньо обґрунтованим та об`єктивним.

Встановлені обставини щодо недотримання суб`єктом оціночної діяльності під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження положень Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Національного стандарту №1, безумовно є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 914/2022/17.

При цьому суд апеляцій інстанції враховує, що в матеріалах справи наявний звіт про оцінку майна божника виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКА-Захід» від 30.11.2021 (ринкова вартість об`єкта становить 36 787 320,00 грн), а також висновок експерта від 13.10.2017 (ринкова вартість об`єкта становить 43 915 951,00 грн а.с. 12-14 том XVI), відповідно до висновків про ринкову вартість нерухомого майна, щодо якого виник спір, вбачається, що така вартість суттєво вища ніж та, яка зазначена оцінювачем в оскаржуваному звіті про оцінку майна (9 892 500,00 грн).

Доказів, які би підтверджували значне пошкодження майна з моменту проведення експертизи, що могло призвести до погіршення його стану та відповідно знецінення спірного майна, матеріали справи не містять.

Також відсутні будь-які посилання на пошкодження майна і у звітах, наданих як боржником так і ТОВ «Вектор Оцінки».

У постанові від 12.06.2019 у справі №308/12150/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що з огляду на розбіжність у визначенні орієнтованої вартості зазначеного майна і з метою недопущення реалізації описаного й арештованого майна за заниженою ціною, що може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартості, висновок суду про визнання недійсною оцінки нерухомого майна проведеної у межах процедури виконавчого провадження є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Матеріали виконавчого провадження № 68005636 свідчать про те, що звіт про оцінку майна приватний виконавець отримав 31.01.2022 (а.с. 215 том XVIII).

Супровідним листом №189 від 31.01.2022 приватний виконавець повідомив стягувача та боржника про результатами оцінки описаного й арештованого майна. Додатково повідомив, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (а.с. 217 том XVIII).

Однак, згідно списку №2232 згрупованих поштових відправлень листів, такий лист був відправлений сторонам 01.02.2022 (а.с. 218 том XVIII).

Згідно з п. 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження, супровідним листом №187 від 31.01.2022 приватним виконавцем подано до ДП «Сетам» заявку на реалізацію описаного й арештованого майна із вказаною вартістю майна 9 892 500,00 грн (а.с. 219-220 том XVIII).

Враховуючи хронологію нумерації супровідних листів та дату їх відправки (лист №189 повідомлення сторін; лист №187 заявка на реалізацію майна) колегія суддів звертає увагу на те, що приватним виконавцем заявка на реалізацію майна була подана раніше, ніж направлено повідомлення сторонам про результати визначення оцінки майна.

Тобто, приватний виконавець не виконав належним чином вимог ч.1 ст.18, ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», абз.1 п. 3 розділу ІІ Порядку реалізації майна. А відтак, його дії не відповідають вимогам закону, є неправомірними, оскільки руйнують визначений порядок дій, який має забезпечити дотримання прав сторін виконавчого провадження, зокрема щодо перегляду результатів оцінки вартості арештованого майна.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 у справі 755/12052/19.

Щодо посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які виразилися у тривалому розгляді скарг, то такі дії суду не визнаються судом апеляційної інстанції порушенням норм процесуального права, оскільки спричинені об`єктивною неможливістю розгляду справи у строки, визначені ст.342 ГПК України, зокрема через подання учасниками справи, в тому числі і самим боржником, різного роду процесуальних заяв (апеляційної та касаційної скарг, заяви про відвід, тощо).

Щодо твердження апелянта про конфлікт інтересів приватного виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження № 68005636, які виразилися у реєстрації останнім в електронних торгах не як організатора, а як учасника торгів, то колегія суддів зазначає таке.

Приватний виконавець є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (пп.б п.2 ч.1 ст. 3 Закону), та який відповідно до ч.1 ст. 28 Закону зобов`язаний, зокрема вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Вжиття заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів належить безпосередньому керівнику особи або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади.

Приписами ч.4 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» конфліктом інтересів у цілях застосування цього Закону вважається суперечність між особистими інтересами державного виконавця або приватного виконавця та його професійними правами і обов`язками, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання державним виконавцем або приватним виконавцем його професійних обов`язків, а також на вчинення чи невчинення ним дій під час здійснення примусового виконання рішень.

Водночас, суд звертає увагу скаржника на те, що за змістом ст.34 Закону контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок, і такі перевірки проводяться на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

Оскільки, в межах даної справи скаржником не оскаржуються дії приватного виконавця щодо проведення електронних торгів, а також не ставиться вимога визнання таких недійсними, то суд не дає оцінку щодо наявності/відсутності у приватного виконавця конфлікту інтересів під час проведення ним електронних торгів.

Скаржник зазначає, що приватним виконавцем не було належним чином повідомлено боржника про хід виконавчого провадження.

Суд з цього приводу зазначає, що системний аналіз ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" дає можливість зробити висновок про те, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про стан виконавчого провадження будуть належним чином реалізовані лише у випадку вчинення виконавцем дій спрямованих на надсилання документів у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Водночас ОП КГС ВС в постанові від 04.02.2022 у справі № 925/308/13-г зазначено, що суд дійшов висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо. Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у ч.1 ст.341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем були надіслані постанови про виконавче провадження на адресу боржника. А також повідомлено про можливість отримувати усі копії матеріалів виконавчого провадження на сайті Міністерства юстиції України https://asvpweb.minjust.gov.ua/, безкоштовно, реєстраційний номер виконавчого провадження та ідентифікатор доступу вказано в постанові про відкриття виконавчого провадження (а.с. 191-193 том ХVIII).

Тобто, боржник був належним чином повідомлений, а також мав реальну можливість знати про хід виконавчого провадження, чим і скористався, про що свідчать долучений ним до матеріалів справи інформаційний витяг виконавчого провадження з АСВП (а.с. 82-90 том ХIХ).

Приписами ст. 343 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, а ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати частково.

Статтею 344 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, то судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на учасників пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 277, 282, 284, 343 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу задовольнити частково.

2.Ухвалу Господарського суду Івано-франківської області від 27.10.2022 у справі № 909/1425/13 скасувати в частині відмови у задоволені скарги ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" про визнання протиправними та неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Л. М. Ткачука щодо оцінки описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" відповідно до звіту про оцінку, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки"; визнання недійсною оцінки описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" відповідно до звіту про оцінку, наданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки". В цій частині ухвалити нове рішення, яким скаргу задоволити.

Визнати протиправними та неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Л. М. Ткачука щодо оцінки описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина", а саме: адміністративно-виробничі та складські приміщення, заг.пл.11649,2 кв.м., за адресою: вул. Пресмашівська, 10, с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, у розмірі 9 892 500,00 грн відповідно до Звіту про оцінку виробничо-адміністративних та складських приміщень розташованих за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Пресмашівська (промвузол Хриплинський р-н), буд.10, наданим суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки".

Визнати недійсною оцінку описаного та арештованого майна ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина", а саме: адміністративно-виробничі та складські приміщення, заг.пл.11649,2 кв.м., за адресою: вул. Пресмашівська, 10, с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, у розмірі 9 892 500,00 грн відповідно до Звіту про оцінку виробничо-адміністративних та складських приміщень розташованих за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Пресмашівська (промвузол Хриплинський р-н), буд.10, наданим суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Вектор Оцінки".

В решті ухвалу Господарського суду Івано-франківської області від 27.10.2022 залишити без змін.

3.Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Старозамкова,2, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськшкірсировина» (76495, м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Пресмашівська,10, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 827,00 грн.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

5.Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст складено 24.05.2023.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Плотніцький Б.Д.

Матущак О.І.