номер провадження справи 33/79/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 Справа № 908/1035/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання Драковцевій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні матеріали справи № 908/1035/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, ідентифікаційний код 42093239)

до відповідача: Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164, ідентифікаційний код 02136092)

про стягнення 27547,00 грн.

за участю представників:

від позивача Скупа Н.О., довіреність № 3 від 01.01.2023;

від відповідача не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання з позовом до відповідача: Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення 27547,00 грн., з яких 21940,40 грн. основний борг, 670,10 грн. 3% річних, 4936,59 грн. інфляційні втрати.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором №97 від 24.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу щодо оплати спожитої електричної енергії за період з січня по лютий 2022 року на суму 21940,40 грн. За прострочення оплати позивач нарахував 3% річних за період з 19.02.2022 по 23.03.2023 в сумі 670,10 грн. та інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 в сумі 4936,59 грн., які просить стягнути з відповідача разом із сумою основного боргу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/79/23, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 02.05.2023 о 10 год. 30 хв. Запропоновано позивачу протягом двох днів з дня отримання даної ухвали суду надіслати суду та відповідачу (докази надсилання надати суду) письмові пояснення щодо наданих суду копій рахунків та акту за січень 20222 року без підписів та печаток з боку позивача, чи складався акт за лютий 2022 року, надати копію відповідного акту.

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 03.04.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Також відповідач був повідомлений про відкриття провадження у справі електронною поштою, що підтверджується супровідним листом від 07.04.2023.

11.04.2023 від позивача надійшла заява про долучення доказів на виконання ухвали суду від 03.04.2023.

В судове засідання 02.05.2023 сторони своїх представників не направили.

З огляду на те, що представники усіх учасників справи в судове засідання не з`явилися, судове засідання проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч.3 ст. 222 ГПК України.

Відповідач не надав відзиву на позов, не повідомив суду причин неявки.

З метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи, ухвалою суду від 02.05.2023 відкладено розгляд справи на 23.05.2023 о 12 год. 00 хв. В ухвалі суд запропонував позивачу надати письмові пояснення, на підставі яких доказів в розрахунку заборгованості визначено дати виставлення рахунків 10.02.2022 та 10.03.2022, надати відповідні докази, а також надати тарифи, на підставі яких визначено суму до оплати в рахунках.

22.05.2023 від позивача надійшли письмові пояснення на виконання ухвали суду.

В судовому засіданні 23.05.2023 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

Представник позивача повідомив про подання письмових пояснень, просив долучити їх до матеріалів справи.

Суд долучив до матеріалів справи письмові пояснення позивача.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 23.05.2023 судом прийнято рішення, проголошено представнику повивача вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (позивач, постачальник) та Управлінням освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області (відповідач, споживач) укладено договір №97 від 24.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.

У додатку №2 до договору сторони погодили адреси об`єктів та ЕІС-коди точок комерційного обліку.

Додатком №3 до договору є заява-приєднання №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій визначено початок постачання 24.01.2022.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2 цього договору предмет договору: ДК 021:20-5 Електрична енергія. Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 3.3 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Згідно з п. 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.9 договору оплата за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, який не може бути більшим ніж десять робочих днів з дати тримання рахунку на оплату та підписання сторонами акту приймання-передачі електричної енергії.

Аналогічні умови містяться у п. 6 комерційної пропозиції «Індивідуальна», яка є додатком до договору.

У п. 5.4 договору сторони погодили вартість 1 кВт.год в розмірі 3,557 грн. з ПДВ. (2,96416 грн. без ПДВ). Загальна ціна договору становить 7114000,00 грн., у тому числі ПДВ 1185666,67 грн.

В комерційній пропозиції «Індивідуальна», яка є додатком до договору, сторони погодили у п. 2, що зміна ціни (відповідно до п. 2 цієї комерційної пропозиції), пов`язана зі зміною регульованих цін на послуги, формування яких не залежить від постачальника, застосовується з моменту введення їх у дію відповідним нормативним актом та не потребує повідомлення споживача не пізніше ніж за 20 днів до її застосування.

На виконання договору в період з січня по лютий 2022 року позивач поставив відповідачу електричну енергію, на підтвердження чого оформив акти прийняття-передавання товарної продукції за договором від 10.02.2022 на суму 1248,04 грн. з ПДВ (за січень 2022 року) та від 10.03.2022 на суму 20692,36 грн. з ПДВ (за лютий 2022 року).

Позивач виписав відповідачу рахунки на оплату за фактично спожиту електричну енергію:

- №54_004147 від 10.02.2022 за січень 2022 року на суму 1248,04 грн. з ПДВ;

- №54_004147 від 10.03.2022 за лютий 2022 року на суму 20692,36 грн. з ПДВ, в якому загалом з урахуванням сальдо станом на 01.02.2022 в сумі 1248,04 грн. виставлено до оплати суму 21940,40 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п. 5.9 договору та п. 6 комерційної пропозиції «Індивідуальна» оплата за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, який не може бути більшим ніж десять робочих днів з дати тримання рахунку на оплату та підписання сторонами акту приймання-передачі електричної енергії.

Акти, рахунки та акт звірки надіслані відповідачу електронною поштою 27.01.2023, на підтвердження чого позивач до матеріалів справи роздруківку з електронної пошти.

В супровідному листі про направлення актів та рахунків зазначено про надсилання їх повторно, проте позивач не надав інших доказів надсилання їх відповідачу. У зв`язку з цим суд вважає, що акти та рахунки за спірний період надіслані відповідачу 27.01.2023.

За умовами п. 6 комерційної пропозиції «Індивідуальна» відповідач мав протягом п`яти робочих днів з моменту отримання платіжних документів від постачальника підписати їх або надіслати постачальнику акт-розбіжностей.

Акти відповідачем не підписані, акт розбіжностей позивачу не надсилався.

Спожиті відповідачем обсяги електричної енергії за період січень лютий 2022 року підтверджені адміністратором комерційного обліку - Виробничим підрозділом «Дніпровське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» в листі до позивача вих. №ЕЕЦ-17/2855 від 30.08.2022.

Отже, обсяги споживання електричної енергії відповідачем за спірний період є підтвердженими.

Таким чином, відповідач мав оплатити спожиту електричну енергію на загальну суму 21940,40 грн. у строк до 10.02.2023.

Відповідач не оплатив вартість спожитої електричної енергії, внаслідок чого з 11.02.2023 утворилася заборгованість у сумі 21940,40 грн.

Доказів оплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову не надав.

За таких обставин суд визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за спожиту електричну енергію в сумі 21940,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати позивач нарахував 3% річних за період з 19.02.2022 по 23.03.2023 в сумі 670,10 грн. та інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 в сумі 4936,59 грн., які просить стягнути з відповідача разом із сумою основного боргу.

Враховуючи встановлену судом дату виконання зобов`язання 10.02.2023 та дату початку прострочення 11.02.2023, суд здійснив перерахунок 3% річних від суми боргу 21940,40 грн. за період з 11.02.2023 по 23.03.2023 (41 день), що склало 73,94 грн.

Інфляційні втрати розраховані позивачем по 28.02.2023, тобто період прострочення становить менше місяця. Найменший період визначення інфляційних втрат складає місяць, тому інфляційні втрати не підлягають врахуванню за визначений позивачем період розрахунку і у їх стягненні суд відмовляє.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00 грн. покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог: на відповідача в сумі 2144,93 грн., на позивача в сумі 539,07 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164, ідентифікаційний код 02136092) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (69063, м.Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, ідентифікаційний код 42093239) основний борг у сумі 21940,40 грн. (двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок грн. 40 коп.), 3% річних у сумі 73,94 грн. (сімдесят три грн. 94 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 2144,93 грн. (дві тисячі сто сорок чотири грн. 93 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 29.05.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко