РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.06.2023Справа № 910/4604/23
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України

про повернення 26 312,00 грн.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про повернення 26 312,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що банком були сплачені кошти в сумі 26 312,00 грн. за послуги з проведення судової експертизи, які в погоджений судом розумний строк починаючи з квітня 2018 та включно до закриття апеляційного провадження у справі - 13.10.2022, надані не були.

У зв`язку з цим позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення з відповідача сплачених коштів в сумі 26 312,00 грн. за послуги з проведення експертизи, яка не була проведена.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 04.04.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №016.

18.04.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Предметом поданого позову є правові відносини, що пов`язані з перерахуванням публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" коштів у розмірі 26 312,00 грн. за виконання експертизи № 5088/18-42 Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідачем разом з відзивом надано доказ повернення позивачу коштів у розмірі 25 168,00 грн. в рамках взаємовідносин, пов`язаних з виконанням експертизи №5088/18-42, що підтверджується платіжною інструкцією №280 від 23.03.2023.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи містяться докази, які підтверджують обставину відсутності між сторонами спору в частині повернення суми у розмірі 25 168,00 грн., а тому провадження в цій частині підлягає закриттю.

Суд продовжує розгляд справи в частині розгляду вимог щодо стягнення 1 144,00 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ним було проведено належним чином оплату за проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи, однак експертиза не була виконана, а тому перераховані кошти підлягають поверненню.

Відповідач, заперечуючи щодо позову, зазначає, що у зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів та даних, які необхідні для проведення дослідження, було складено повідомлення про неможливість надання висновку судової оціночно-будівельної експертизи. Позивачу було повернуто різницю між сплаченою сумою та сумою за проведення експертизи (8 експертогодин).

Також відповідач повідомив суд, що між ним та позивачем відсутні цивільні правовідносини, а оплата за експертизу проводилась в рамках виконання процесуального обов`язку, отже позовні вимоги щодо стягнення не підлягають задоволенню.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.02.2018 у справі №2-3547/11 призначено судову оціночно-будівельну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Оплату за проведення експертизи покладено на публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк".

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 7-1 Закону України "Про судову експертизу" підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Приписами ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що проведення науково-дослідними установами судових експертиз наукових розробок з питань організації та проведення судових експертиз фінансується за рахунок Державного бюджету України.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень у кримінальному провадженні державними спеціалізованими установами, судово-медичними та судово-психіатричними установами на замовлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, їх захисників, законного представника, потерпілого, його представника здійснюється за рахунок замовника.

Витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Державні спеціалізовані установи, а також фахівці, що не є працівниками цих установ, зазначені у статті 7 цього Закону, виконують інші роботи на договірних засадах.

Інструкцією про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів (затверджена постановою КМУ від 01.07.1996 № 710), на яку посилається відповідач як на підставу нарахування компенсації за роботу експерта, не встановлено чітких механізмів здійснення фінансового забезпечення проведення судової експертизи в рамках цивільного процесу.

Отже, з наведених норм законодавства вбачається, що підставою проведення судової експертизи, зокрема, є відповідне рішення суду, а у свою чергу фінансове забезпечення проведення такої експертизи здійснюється за рахунок державного бюджету або на підставі договірних зобов`язань між виконавцем та замовником.

Однак, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.02.2018 було встановлено обов`язок публічному акціонерному товариству акціонерному банку "Укргазбанк" здійснити оплату призначеної судової експертизи.

У зазначених правовідносинах суд є замовником судової експертизи в процесуальному розумінні, а публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" набуло процесуального обов`язку перед судом виконати приписи ухвали щодо здійснення оплати експертизи.

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України направлено публічному акціонерному товариству акціонерному банку "Укргазбанк" разом з листом від 23.03.2018 №5088/18-42 рахунок №11916 від 21.03.2018 на суму 26 312,00 грн. (найменування: 42 експертиза №5088/18-42; одиниця виміру: година; кількість: 184,000; ціна: 143,00).

Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" здійснено оплату у розмірі 26 312,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6207-7336 від 02.04.2018 (призначення платежу: предоплата-рах №11916 від 21.03.2018 - проведення 42 експертизи №5088/18-42).

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За загальним правилом відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Частиною 2 ст. 642 ЦК України встановлено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини, в яких Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України зобов`язався надати послуги щодо проведення судової експертизи в рамках цивільної справи №2-3547/11, а публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" зобов`язалося здійснити оплату в розмірі, встановленому виконавцем.

Вказані цивільно-правові відносини відображенні у формі укладення у спрощений спосіб договору про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідачем надано акт здачі-приймання повідомлення про неможливість надання висновку №5088/18-42 від 14.12.2020.

У вказаному акті міститься інформація наступного змісту: представник виконавця, провідний судовий експерт Сергій Ліньов ВОБ ЛІТ КНДІСЕ, з однієї сторони, та представник замовника, замовник суддя Апеляційного суду Одеської області Цюра Таїсії, з другої сторони, склали цей акт у тому, що вартість вивчення матеріалів експертизи (експертного дослідження), визначена на підставі вартості однієї експертогодини, відповідно до Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у проваджені яких перебуває справа про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експерті і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 №710. Кількість годин, витрачених на вивчення матеріалів експертизи - 8 год. Загальна вартість (8х143,0) = 1144 грн. 00 коп.

Також в акті міститься застереження про те, що якщо протягом 15 календарних днів з дати відправлення акту, підписаний з боку Замовника, акт не буде повернуто до НДУСЕ, то повідомлення про неможливість надання висновку, вважається прийняти Замовником.

Відповідно до чинного законодавства вказаний акт несе процесуальну функцію повідомлення суду про неможливість надання висновку та не викликає матеріальних зобов`язань для суду та учасників судового процесу.

Також суд звертає увагу, що наданий акт підписаний лише представником експертної установи, а докази направлення адресату або отримання адресатом вказаного акта відсутні.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Отже, враховуючи наведене, наявність в матеріалах справи доказів існування обставини невиконання судової експертизи та цивільного зобов`язання у виконавця експертизи перед позивачем, суд встановив, що сума у розмірі 1 444,00 грн., сплачена за надання послуги з проведення експертизи №5088/18-42, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.9 статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач сплатив суму заборгованості в розмірі 25 168,00 грн. після звернення позивача з відповідним позовом до суду. Відтак, суд дійшов висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, внаслідок чого судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3, 4 ст. 13, ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77, ст. ст. 79, 129, 231, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі 910/4604/23 в частині вимоги про стягнення з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" суми у розмірі 25 168,00 грн. закрити.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, місто Київ, вул. Бродських Сім`ї, будинок 6; ідентифікаційний код 02883096) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок 1; ідентифікаційний код 23697280) сплачені кошти у розмірі 1 444 (одна тисяча чотириста сорок чотири) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий