ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Справа № 925/433/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Василега А.П. - адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Юджин ЛТД,

м. Черкаси

до приватного акціонерного товариства Грета, м. Дружківка,

Донецька область

про стягнення 1 217 146 грн. 69 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Юджин ЛТД до приватного акціонерного товариства Грета про стягнення з відповідача 1 217 146 грн. 69 коп. заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №8/1 від 08 січня 2009 року.

Судом враховано, що відповідно до ч. 5 ст.29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Пунктом 8.2 договору сторони визначили місцем розгляду спорів по виконанню договору в суді по місцю розташування постачальника.

Крім того, відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється в договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 02 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 02 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 11 год. 00 хв. 25 травня 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву суду не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Копію ухвали суду від 02 травня 2023 року відповідачу було направлено за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Чайковського,1, м. Дружківка, Донецької області, 84205.

Однак, вищевказана ухвала повернулася до суду 23 травня 2023 року у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином вважається, що відповідач отримав ухвалу суду від 02 травня 2023 року 15 травня 2023 року (день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки).

Крім того судом було здійснено оголошення про виклик відповідача у справі через офіційний веб-портал судової влади України.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують свої заперечення по суті позовних вимог, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 25 травня 2023 року згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/433/23.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору №8/1 від 08 січня 2009 року виготовив та поставив відповідачу товар на умовах визначених цим договором, проте зобов`язання щодо оплати придбаного товару відповідач виконав частково, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 217 146 грн. 69 коп.

Судом встановлено, що 08 січня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю Юджин ЛТД (постачальник) та приватним акціонерним товариством Грета (покупець) був укладений договір за №8/1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався виготовити, а покупець прийняти та оплатити на умовах, передбачених даним договором пластмасові деталі в кількості і по цінах, вказаних в Додатках до даного договору (п. 1.1. договору).

Вироби виготовляються із матеріалу постачальника на обладнанні постачальника (п. 1.2. договору).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є змішаним договором, в якому поєднано умови, як договору підряду так і договору поставки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем, зокрема, протягом жовтня 2021 року - лютого 2022 року було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 445 964 грн. 00 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних:

№ЦРН-001308 від 18 жовтня 2021 року на загальну суму 231 084,00 грн.;

№ЦРН-001545 від 06 грудня 2021 року на загальну суму 48 720,00 грн.;

№ЦРН-001546 від 06 грудня 2021 року на загальну суму 24 787,20 грн.;

№ЦРН-001572 від 10 грудня 2021 року на загальну суму 44 620,80 грн.;

№ЦРН-001602 від 17 грудня 2021 року на загальну суму 27 888, 00 грн.;

№ЦРН-001629 від 24 грудня 2021 року на загальну суму 22 310,40 грн.;

№ ЦРН-000032 від 12 січня 2022 року на загальну суму 378 907,20 грн.;

№ ЦРН-0000 34 від 12 січня 2022 року на загальну суму 174 375,60 грн.;

№ ЦРН-000120 від 31 січня 2022 року на загальну суму 223 423,20 грн.;

№ ЦРН-000121 від 31 січня 2022 року на загальну суму 49 651.20 грн.;

№ ЦРН-000122 від 01 лютого 2022 року на загальну суму 5 342,40 грн.;

№ ЦРН-000145 від 03 лютого 2022 року на загальну суму 44 811,60 грн.;

№ ЦРН-000174 від 11 лютого 2022 року на загальну суму 147 290,40 грн.;

№ ЦРН-000228 від 22 лютого 2022 року на загальну суму 22 752,00 грн.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2009 року (п. 10.4 договору).

Водночас, як зазначалося вище, товар поставлявся з жовтня 2021 року по лютий 2022 року.

Крім того у видаткових накладних було посилання на договір №8/1 від 08 січня 2009 року.

Позивач зазначав, що відповідач належним чином свій обов`язок з оплати отриманого від позивача товару не виконав.

Відповідач лише частково оплатив поставку по накладній №1308 від 18 жовтня 2021 року на суму 228 818.20 грн.

В зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення 1 217 146 грн. 69 коп. основного боргу.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що умови оплати товару - 100% протягом 60 календарних днів від дати отримання товару покупцем (дата вказана у накладній).

Отже, строк оплати товару на момент звернення позивача до суду настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

18 жовтня 2021 року позивачем було виставлено рахунок-фактуру №ЦСФ-001206 на суму 231 084 грн. 00 коп.

У видатковій накладній №ЦРН-001308 від 18 жовтня 2021 року вказано в графі Замовлення - рахунок-фактуру №ЦСФ-001206 від 18 жовтня 2021 року.

Також 18 жовтня 2021 року позивачем було виставлено рахунок-фактуру №ЦСФ-001204 на суму 358 224 грн. 00 коп.

Позивачем надану суду докази сплати відповідачем боргу на загальну суму 273 168 грн. 00 коп., а саме:

- платіжна інструкція від 24 грудня 2021 року №4666 на суму 42 084 грн. 00 коп. (в призначенні платежу вказано рахунок-фактура №ЦСФ-001206 від 18 жовтня 2021 року);

- платіжна інструкція від 19 січня 2022 року №164 на суму 80 776 грн. 00 коп. (в призначенні платежу вказано рахунок-фактура №ЦСФ-001206 від 18 жовтня 2021 року);

- платіжна інструкція від 28 грудня 2021 року №4698 на суму 150 308 грн. 00 коп. (в призначенні платежу вказано (рахунок-фактура №ЦСФ-001204 від 18 жовтня 2021 року).

Отже, з урахуванням вищенаведеного слід дійти висновку, що відповідачем було сплачено борг на суму 273 168 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного виконання на підставі умов договору розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 1 172 796 грн. 00 коп. боргу (1 445 964 грн. 00 коп. - 273 168 грн. 00 коп.), а в решті вимог про стягнення боргу слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства Грета, вул. Чайковського, 1, м. Дружківка, Донецької області, ідентифікацій код 00153488 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Юджин ЛТД, вул. Одеська, 8, м. Черкаси, ідентифікаційний код 14369588 1 172 796 грн. 00 коп. боргу та 17 592 грн. 64 коп. судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 26 травня 2023 року.

Суддя А.В.Васянович