ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р.

м. Київ

Справа № 911/2670/22

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позов Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 316, )

про стягнення коштів за надану послугу з організації перевезення вантажу у міжнародному сполученні,

та зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика»

до Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича

про стягнення 141002,30 грн,

за участю представників:

позивача (відповідач за зустрічним позовом): Лук`яненко Андрій Олександрович;

відповідача (позивач за зустрічним позовом): Бойко Павло Юрійович.

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява вхідний № 789 від 16.12.2022 Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» про стягнення коштів за надану послугу з організації перевезення вантажу у міжнародному сполученні за договором №260822_UA, зокрема про стягнення 807 600 грн боргу за перевезення вантажу та 10000 грн за понаднормовий пробіг автомобіля перевізника за усною вказівкою експедитора, отриманої останнім від замовника.

Ухвалою від 23.12.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Ухвалою від 10.01.2023 судом відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою представників сторін.

23.01.2023 до суду надійшла заява відповідача, якою повідомлено нову адресу останнього - м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 316.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито в період реєстрації відповідача у Київській області, а також те, що місце виконання зобов`язання за договором м. Біла Церква - суд вважає за можливе продовжити розгляд справи.

23.01.2023 до суду також надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 23.01.2023 судом відкладено розгляд справи.

Від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції, тож розгляд справи відбувався з урахуванням вказаних заяв також і в режимі відео конференції.

30.01.2023 до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» на позовну заяву та клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката заявлених позивачем, які прийняті судом до розгляду.

Також, 30.01.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» до Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича (з урахуванням уточненої позовної заяви) про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 141002,3 грн та зобов`язання передати товар для розвантаження, який перебуває у тягач: НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та документи НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та CMR на НОМЕР_4 , причіп: НОМЕР_5 .

Ухвалою від 01.02.2023 зустрічну позовну заяву було залишено без руху з підстав недоплати судового збору.

17.02.2023, суд, за наслідками розгляду заяви про усунення недоліків зустрічної позовної заяви прийняв зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднав вимоги за зустрічним та первісним позовом в одне провадження із встановленням відповідачу за зустрічним позовом строку для надання відзиву.

У судовому засіданні 20.02.2023 були присутні представники обох сторін, судом оголошено перерву зі встановленням строків для надання відповіді на відзив за первісним позовом.

23.02.2023 до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, який прийнятий судом.

Ухвалою від 27.02.2023 судом було відкладено розгляд справи та встановлено строки подання відповіді на відзив та заперечень за первісним та зустрічними позовами.

13.03.2023 до суду надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом, яка прийнята судом.

Також, 26.03.2023 через Електронний суд до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 27.03.2023 суд, за участі представників сторін, закрив підготовче провадження на призначив справу до судового розгляду по суті.

18.04.2023 судом було відкрито судове засідання з розгляду справи по суті заслухано виступи представників сторін та зобов`язано представника позивача надати докази з відомостями про дату завантаження та письмові пояснення з приводу отримання позивачем готівки від відповідача в розмірі 9 тисяч доларів США та правовідносин з «Худобейрди логістик» та зобов`язано надати читабельні копії CMR, які наявні у справі. З цих підстав судом було оголошено перерву.

Клопотанням від 20.04.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» було надано суду читабельні копії НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_14.

Також 21.04.2023 до суду від позивача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення та копія CMR - НОМЕР_13 стосовно перевезення товару за Заявкою №1 транспортним засобом з номерним знаком - НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 .

25.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю оцінки обставин повідомлених позивачем за первісним у своїх додаткових поясненнях.

Відтак, у судовому засіданні 25.04.2023 суд, з огляду на клопотання відповідача за первісним позовом відклав розгляд справи.

У судовому засіданні 02.05.2023 вислухавши виступи представників сторін, оцінивши всі наявні у матеріалах справи докази у сукупності, суд прийняв рішення у справі.

Зміст та підстави позовних вимог, позиції сторін

Позивач за первісним позовом - Фізична особа-підприємець Керечанин Віктор Вікторович звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» про стягнення коштів за надану послугу з організації перевезення вантажу у міжнародному сполученні за договором №260822_UA, зокрема про стягнення 807 600 грн боргу за перевезення вантажу та 10000 грн за понаднормовий пробіг автомобіля перевізника за усною вказівкою експедитора, отриманої останнім від замовника.

Так, позивач за первісним позовом стверджує, що 26.08.2022 між ним та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» було укладено договір №26082022_UA про організацію вантажних перевезень автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. Також 26.08.2022 між сторонами було погоджено заявки на перевезення № 1та №2. Визначений сторонами маршрут перевезення вантажу - Узбекистан (м. Гувасай) - Україна (м. Біла Церква)

Позивач за первісним позовом стверджує, що він організував доставку вантажу, що підтверджується НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_14.

За твердженням позивача за первісним позовом, відповідно до заявок, погоджена сума послуг з перевезення вантажу складає 17500 доларів США за заявкою №1 та 17500 доларів США за заявкою №2, які на момент звернення з позовом не оплачені.

Фізична особа-підприємець Керечанин Віктор Вікторович також наголошує на тому, що автомобілі перевізника здійснили перепробіг через усні вказівки експедитора, які отримані останнім від замовника.

До відзиву на зустрічну позовну заяву позивач за первісним позовом надав лист ФОП Коровського Михайла Васильовича на адресу ФОП Керечанин В.В . За твердженням представника позивача за первісним позовом саме ФОП Коровський М.В. був перевізником у спірному перевезенні якого ФОП Керечанин В.В. , як експедитор, залучив до перевезення.

Із вказаного листа вбачається, що перевізник виставив позивачу за первісним позовом (експедитору) вимогу про надання гарантії щодо оплати узгодженої з експедитором суми в розмірі 35000 доларів США за перевезення вантажу у міжнародному сполученні згідно договору між ФОП Коровський М.В. та ФОП Керечаин В.В. на користь ТОВ «Укрспецлогістика», що підтверджується НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_14.

Також у вказаній вимозі зазначено, що відповідно до положень ч.2 ст. 13 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів у разі виникнення спору щодо оплати, перевізник не зобов`язаний доставляти вантаж до надання одержувачем гарантій платежу. Також перевізник повідомив експедитора, що з огляду на викладене він має право не доставляти вантаж ТОВ «Укрспецлогістика» до того часу, поки останній, будучи одержувачем вантажу, не здійснить оплату за надану послугу або експедитор не здійснить те саме.

Водночас позивач за зустрічним позовом зазначає, що під час приймання вантажу у місці розвантаження ним було виявлено, що водій транспортного засобу НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_5 , при перевезенні вантажу допустив часткове руйнування (недостачу) скла у зв`язку з чим позивачем за зустрічним позовом на НОМЕР_14 було складено зауваження щодо площі пошкодженого скла у розмірі 701.06 м2 та було призупинено приймання товару для складання відповідного акту.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» стверджує, що пошкодження товару при перевезенні призвело до завдання замовнику збитків на загальну суму 3855,83 доларів США (701,06 м2 *5,5 дол США (вартість одного м2 товару)=3855,83 дол. США)

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» наголошує на тому, що водій відповідача не передає йому примірник CMR для перевезення вантажу згідно заявки № 1, що здійснено автомобілем НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_5 та автомобілем НОМЕР_6 , причіп НОМЕР_3 , чим порушує умови п.5.1 договору.

У додаткових поясненнях від 26.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» звертало увагу суду на ту обставину, що згідно наданих до цих пояснень скріншотів сторінок переписки у месенджері представник Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича отримав 9000 доларів США готівкових коштів в якості авансу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика».

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» наголошує на тому, що відповідно до заявок №1 та №2 від 26.08.2022 сторони узгодили вартість перевезення за кожною із заявок у сумі 8750 доларів США у зв`язку з чим загальна вартість перевезення за двома заявками становить 17500 доларів США.

З цих підстав позивач за зустрічним позовом просить відмовити в задоволенні первісного позову та стягнути з Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича (з урахуванням уточненої позовної заяви) матеріальну шкоду у розмірі 141002,3 грн та зобов`язати останнього передати товар для розвантаження, який перебуває у тягач: НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та документи CMR на НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та CMR на НОМЕР_4 , причіп: НОМЕР_5 .

В процесі розгляду справи по суті, позивач 21.04.2023 через систему Електронний суд на виконання вимоги суду надав письмові пояснення вих№20-40 від 20 квітня 2023 з приводу дати завантаження за заявками №1та №2, з приводу вартості послуг з перевезення за заявками №1та №2, та з приводу отримання готівкових коштів за послуги з перевезення.

Так, зокрема, особисто позивачем підтверджено, що датою завантаження є дата вказана у графі 21 CMR, у зв`язку з чим саме на цю дату визначається курс валюти для визначення вартості перевезення. Також позивачем особисто підтверджено, що 8750 доларів США це вартість усього перевезення за кожною із заявок, з яких 1500 доларів США сплачується готівкою по факту завантаження та замитнення; 2250 доларів США сплачується готівкою по факту прибуття на термінал отримувача, а 5000 доларів США сплачується у безготівковій формі протягом виконання перевезення (за комерційним курсом).

Також, у вказаних письмових поясненнях позивач особисто підтвердив отримання в Узбекистані авансу у розмірі 1500 доларів США за кожен автомобіль (1500*4 =6000 доларів США). Крім того, Фізична особа-підприємець Керечанин Віктор Вікторович підтвердив, що за три автомобілі після вивантаження в Україні він отримав 2250 доларів США за кожне авто, тобто 2250*3 = 6750 доларів США.

Фізична особа-підприємець Керечанин Віктор Вікторович наголосив на тому, що за останньою CMR 2250 доларів США йому сплачено не було, як і не було оплачено решти суми коштів у безготівковій формі в розмірі 10000 доларів за усі 4 автомобілі.

Водночас, Фізична особа-підприємець Керечанин Віктор Вікторович у вказаних пояснення також визнав факт пошкодження 701 м2 скла, що перевозилось в автомобілі НОМЕР_4 , причіп: НОМЕР_5 , вартість якого за 1м2 становить 5,5 доларів США та визнав готовність відшкодувати його вартість в сумі 3855 доларів США.

Правове регулювання спірних правовідносин

Суд, розглянувши детально наявні у матеріалах справи документи та додатки, прийнявши до уваги позиції сторін, що висвітлені у заявах по суті спору та були детальніше обгрунтовані під час виступів представників сторін у судових засіданнях, оцінивши докази на які посилаються сторони у відповідності до положень закону та умов укладеного між ними договору, розглянувши всі аргументи та контраргументи сторін, вважає за необхідне вказати наступні норми права, якими регулюються спірні правовідносини.

Слід звернути увагу на положення Господарського кодексу України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема на наведені судом нижче норми:

Стаття 306. Перевезення вантажів як вид господарської діяльності

1. Перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

2. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. […]

Стаття 307. Договір перевезення вантажу

1. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

2. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. […]

Стаття 314. Відповідальність перевізника за втрату, нестачу, пошкодження вантажу

1. Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. […]

Суд звертає увагу учасників справи на положення Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин:

Стаття 22. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди

1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. […]

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов`язання

1. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

[…] 4) відшкодування збитків […].

Стаття 623. Відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання

1. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. […]

Стаття 909. Договір перевезення вантажу

1. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. …

Стаття 924. Відповідальність перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти

1. Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

2. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Стаття 929. Договір транспортного експедирування

1. За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). […]

Стаття 932. Виконання договору транспортного експедирування

1. Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

2. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору. […]

Стаття 934. Відповідальність експедитора за договором транспортного експедирування

1. За порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу. […]

Суд звертає увагу сторін на положення Закону України «Про міжнародні договори України»:

Стаття 19. Дія міжнародних договорів України на території України

1. Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

2. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Слід також зупинитися на положеннях Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.) (далі - Конвенція):

Стаття 1

1. Ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

2. Для цілей цієї Конвенції "транспортний засіб" означає автомобілі, автопоїзди, причепи і напівпричепи як це визначено в статті 4 Конвенції про дорожній рух від 19 вересня 1949 року. […]

Стаття 17

1. Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

2. Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

3. Перевізник не звільняється від відповідальності з причини несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення, або з причини дій або недогляду особи, у якої був найнятий транспортний засіб, або агентів і службовців останньої.

4. За умови дотримання пунктів 2 - 5 статті 18, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата чи ушкодження вантажу є наслідком особливого ризику, нерозривно пов`язаного з однією чи декількома з перерахованих нижче обставин:

a) з використанням відкритих безтентових транспортних засобів, якщо таке використання було погоджене і чітко зазначене у вантажній накладній;

b) з відсутністю чи дефектами упаковки, у випадках, коли вантажі, що перевозяться без упаковки чи без належної упаковки, за своєю природою піддаються псуванню чи пошкодженню;

c) з обробкою, навантаженням, складуванням чи вивантаженням вантажу відправником або одержувачем, чи особами, які діють від імені відправника або вантажоодержувача;

d) з природними властивостями деяких вантажів, внаслідок яких вони піддаються повній або частковій втраті чи пошкодженню, зокрема, внаслідок поломки, корозії, гниття, усушки, нормального витоку або дії молі чи шкідників;

e) з недостатністю або неадекватністю маркування чи нумерації вантажних місць;

f) з перевезенням худоби.

Стаття 18

1. Тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику.

2. Якщо перевізник встановить, що через обставини, які склалися, утрата вантажу чи його ушкодження могли бути наслідком одного чи декількох особливих ризиків, зазначених у пункті 4 статті 17, то вважається, що вони відбулися внаслідок цього. Однак, позивач має право довести, що утрата або ушкодження фактично не були пов`язані, повністю або частково, з одним з цих ризиків.

3. Ця презумпція не застосовується у випадку, передбаченому підпунктом a) пункту 4 статті 17, якщо нестача перевищує припустиму норму або при втраті будь-якого вантажного місця.

4. Якщо перевезення виконується транспортними засобами, спеціально обладнаними так, щоб вантаж не підпадав під вплив тепла, холоду, змін температури чи вологості повітря, перевізник не може посилатися на підпункт d) пункту 4 статті 17, якщо тільки він не доведе, що всі заходи стосовно вибору, обслуговування і використання вищезгаданого обладнання, яких він був зобов`язаний вжити з урахуванням обставин, були ним вжиті, і що він дотримувався будь-яких наданих йому спеціальних інструкцій.

5. Перевізник не може посилатися на підпункт f) пункту 4 статті 17, якщо тільки він не доведе, що всі заходи, які він був зобов`язаний вжити з урахуванням обставин, були ним вжиті, і що він дотримувався будь-яких наданих йому спеціальних інструкцій.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женеві.

Також слід звернути увагу на Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

Відповідальність експедитора і клієнта

[…] Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Позиція суду. Оцінка обставин справи, аргументів учасників справи та висновки господарського суду за наслідками розгляду вимог первісного та зустрічного позовів

Між сторонами було укладено договір № 260822_UA про організацію перевезень автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» (замовник) доручає, а Фізична особа-підприємець Керечанин Віктор Вікторович (експедитор) надає послуги з виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні згідно заявок замовника.

Відповідно до п. 2.2 договору Заявка є невід`ємною частиною даного договору, в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення.

Пунктом 5.1 визначено, що розрахунки за перевезення вантажів проводяться між сторонами у безготівковій формі у національній валюті шляхом переведення коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок експедитора на умовах вказаних в заявці за умови надання: заявки, оформленої експедитором; акту виконаних робіт; рахунку; CMR копії.

Також, згідно п. 5.2 договору, у разі відсутності оригіналів документів, передбачених п. 5.1, замовник має право притримати оплату послуг без застосування штрафних санкцій.

Згідно з п. 6.2 договору сторони погодили, що у випадку покладення однією із сторін виконання зобов`язання за цим договором на третю особу, відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання такою третьою особою несе сторона за цим договором.

Договором визначено, що у випадку нестачі/втрати/пошкодження/псування вантажу, факт виявлення яких підтверджується актом встановленої форми, замовник має право притримати провізну плату в межах вартості невистачаючого/втраченого/пошкодженого/зіпсованого вантажу до моменту відшкодування перевізником експедитору, а експедитором замовнику збитків у повному розмірі (п.6.2 договору).

Судом встановлено, що підписаними сторонами заявками №1 та №2 від 26.08.2022 сторонами погоджено наступні умови перевезення.

За заявкою №1 перевезення 86 м3 (до 22 т брутто) скла на пірамідах мало здійснюватись за маршрутом Узбекистан (м. Кувасай) - Україна (м. Біла Церква), пункт митного оформлення - Україна, м. Біла Церква.

Перевезення за заявкою №1 мало здійснюватись двома автомобілями: Volvo з номером тягача НОМЕР_2 , номером причепу НОМЕР_3 та Volvo з номером тягача НОМЕР_4 , номером причепу НОМЕР_5 .

Дата завантаження за заявкою №1 визначена 27.06.2022, що на думку суду є технічною опискою, оскільки дата завантаження передує даті самої заявки.

Чіткого строку доставки заявка №1 не містить, оскільки в ній зазначено, що строк доставки визначається згідно вказівок замовника та ситуації на кордонах транзитних держав.

За заявкою №2 перевезення 86 м3 (до 22 т брутто) скла на пірамідах мало здійснюватись за маршрутом Узбекистан (м. Кувасай) - Україна (м. Біла Церква), пункт митного оформлення - Україна, м. Біла Церква.

Перевезення за заявкою №2 мало здійснюватись двома автомобілями: Volvo з номером тягача НОМЕР_7 , номером причепу НОМЕР_8 та Volvo з номером тягача НОМЕР_9 , номером причепу НОМЕР_10 .

Дата завантаження за заявкою №2 визначена 31.08.2022.

Чіткого строку доставки заявка №2 так само не містить, оскільки в ній зазначено, що строк доставки визначається згідно вказівок замовника та ситуації на кордонах транзитних держав.

В заявках також визначено, що допустимий відсоток браку (руйнування) становить не більше 3% від партії товару. У разі втрати товару, пошкодженні, повної або часткової непридатності більше 3% від партії товару - експедитор має відшкодувати вартість нанесеної матеріальної шкоди.

Судом також встановлено, що відповідно до умов заявки загальна вартість перевезення за заявкою №1 становить 8750 доларів США за комерційним курсом на дату завантаження у Ташкенті, з яких 1500 доларів США сплачується готівкою по факту завантаження та замитнення у Ташкенті; 2250 доларів США сплачується готівкою по факту прибуття на термінал отримувача, а 5000 доларів США сплачується у безготівковій формі протягом виконання перевезення. Водночас, відповідно до умов заявки загальна вартість перевезення за заявкою №2 становить 8750 доларів США за комерційним курсом на дату завантаження, з яких 1500 доларів США сплачується готівкою по факту завантаження та замитнення; 2250 доларів США сплачується готівкою по факту прибуття на термінал отримувача, а 5000 доларів США сплачується у безготівковій формі протягом виконання перевезення. Дана обставина також підтверджена позивачем за первісним позовом у додаткових поясненнях поданих через «Електронний суд» 21.04.2023.

З наявних в матеріалах справи НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_14 та НОМЕР_13 вбачається, що залучений експедитором (ФОП Керечанин Віктор Вікторович ) перевізник ФОП Коровський М.В. здійснював перевезення визначеного заявками №1 та №2 товару замовника за визначеним маршрутом.

Так судом встановлено, що перевезення за заявкою №2 було здійсннено двома автомобілями: Volvo з номером тягача НОМЕР_7 , номером причепу НОМЕР_8 та Volvo з номером тягача НОМЕР_9 , номером причепу НОМЕР_10 за НОМЕР_11 та ОСОБА_12 . Перевезення було прийнято замовником без зауважень, про що свідчить відтиск печатки та підпис замовника у графі 24 CMR.

Водночас, судом з`ясовано, що перевезення за заявкою №1 здійснювалось з оформленням НОМЕР_14 та № НОМЕР_13 двома автомобілями. Volvo з номером тягача НОМЕР_2 , номером причепу НОМЕР_3 ( НОМЕР_13 ) та Volvo з номером тягача НОМЕР_4 , номером причепу НОМЕР_5 ( НОМЕР_14 ).

Судом встановлено, що перевезення за НОМЕР_14 прийнято замовником із зауваженнями. Так, з НОМЕР_14 вбачається, що у графі 24 зазначено підпис та печатка замовника, а також викладено зауваження. Так, зазначено, що скло належної якості (ціле) 1379 м2, а пошкоджене скло (розбите) - 701,06 м2.

Що стосується НОМЕР_13, то копія останньої надана позивачем за первісним позовом не містить жодної інформації про передачу скла, що перевозилось, замовнику перевезення. Так, згідно відомостей даної CMR, автомобіль номер НОМЕР_2 з номером причепу НОМЕР_3 було завантажено 30.08.2022 року та виїхав з території країни завантаження 17.09.2022. Відомостей про прибуття в місце розвантаження вказана копія НОМЕР_13 не містить.

Позивачем за зустрічним позовом стверджується про те, що НОМЕР_14 та № НОМЕР_13 та супровідні документи йому відповідачем передано не було та товар за НОМЕР_13 на розвантаження не надано. Вказані обставини відповідачем за зустрічним позовом належними доказами спростовані не були.

Судом встановлено, що учасниками перевезення застосовувались різні за підставами виникнення правові механізми призупинення виконання зобов`язань за договором перевезення. Так, вбачається, що перевізник не отримавши гарантії оплати вартості перевезення у сумі 35000 доларів повідомив про своє право в порядку ст. 13 Конвенції не доставляти вантаж замовнику допоки не отримає гарантій платежу від замовника.

У свою чергу замовник управнений п. 6.2 договору на притримання провізної плати в межах вартості невистачаючого/втраченого/пошкодженого/зіпсованого вантажу до моменту відшкодування перевізником експедитору, а експедитором замовнику збитків у повному розмірі.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на наступне.

Суд констатує, що загальна вартість перевезення за окремою заявкою, згідно їх змісту, становить 8750 доларів США, і це визнано самим позивачем за первісним позовом у своїх поясненнях поданих через «Електронний суд» 21.04.2023. Відтак, загальна вартість перевезення за заявкою №1 та заявкою №2 складає 17500 доларів США.

Також, судом встановлено, що у своїх поясненнях поданих через «Електронний суд» 21.04.2023 позивач за первісним позовом особисто підтвердив та визнав отримання від ТОВ «Укрспецлогістика» в Узбекистані авансу у розмірі 1500 доларів США за кожен автомобіль (1500*4 = 6000 доларів США). Крім того, Фізична особа-підприємець Керечанин Віктор Вікторович підтвердив, що за три автомобілі після вивантаження в Україні він отримав 2250 доларів США за кожне авто, тобто 2250*3 = 6750 доларів США.

Відтак, суд констатує, та визнає доведеним факт оплати ТОВ «Укрспецлогістика» за перевезення за заявкою №1 та заявкою №2 готівкових коштів в сумі 12750 доларів США.

З огляду на викладене, сума, яка залишилась неоплаченою за двома заявками становить 4750 доларів США (17500-12750=4750)

Перевіривши наявність права на притримання виконання зобов`язання перевізником в контексті ненадання гарантії платежу тієї суми, яку він вимагав, суд констатує наступне. Оскільки судом встановлено, що згідно умов заявки №1 та заявки №2 загальна вартість перевезення за заявкою №1 та заявкою №2 складає лише 17500 доларів США, то вимагати у замовника гарантії платежу на суму, що є більшою за загальну вартість послуги з перевезення не було правових підстав. У зв`язку з цим суд констатує безпідставність та відсутність права в порядку ст. 13 Конвенції не доставляти вантаж замовнику, а саме на притримання виконання зобов`язання перевізником(експедитором) з підстав не отримання гарантії оплати вартості перевезення у сумі 35000 доларів від замовника, позаяк така гарантія апріорі не могла бути надана позаяк встановлена судом загальна вартість перевезення складає лише 17500 доларів США, більша частина яких, станом на дату, якою датована вимога про гарантію була сплачена замовником готівкою. Відтак, вбачається, що обов`язок щодо виконання перевезення не виконано в повному обсязі в частині заявки №1 позаяк, доказів зворотнього позивач за первісним позовом не надав, зокрема в частині доказів передачі замовнику товару, що перевозився за НОМЕР_13 автомобілем номер НОМЕР_2 з номером причепу НОМЕР_3 та супровідних документів щодо перевезення здійсненого автомобілем Volvo з номером тягача НОМЕР_4 , номером причепу НОМЕР_5 ( НОМЕР_14 ). У зв`язку з наведеним суд вважає підставними та такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов`язання Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» товар для розвантаження, який перебуває у тягач: НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та документи CMR на НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та CMR на НОМЕР_4 , причіп: НОМЕР_5 .

Враховуючи те, що всі платежі, які в силу умов заявок мали були сплачені готівково, були сплачені замовником перевезення (навіть в більшому розмірі ніж то було визначено заявками), суд констатує, що залишок суми платежу за перевезення в розмірі 4750 доларів США, з огляду на умови заявок, мав бути сплачений у безготівковій формі за комерційним курсом на дату завантаження, а відтак підлягає до стягнення з відповідача за первісним позовом на користь Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича . Враховуючи, що курс валюти сторони прив`язали до певного не визначеного комерційного курсу, який судом не може бути ідентифікований в силу відсутності будь-яких ідентифікуючих ознак ні в договорі ні в заявках, суд вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин офіційний курс НБУ. Так, враховуючи, що як на дати завантаження вказані в CMR так і всього періоду спірних правовідносин офіційний курс НБУ щодо долара США не змінювався та становив 36,5686 грн. суд констатує, що до стягнення за первісним позовом за послуги з перевезення з ТОВ «Укрспецлогістика» на користь Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича підлягає 173700 грн.

В решті вимог первісного позову суд відмовляє, позаяк будь-яких належних та достовірних доказів наявності в тому числі і понаднормового пробігу автомобілів та пов`язаність цього понаднормового пробігу з діями замовника перевезення позивачем за первісним позовом не надано.

Водночас, враховуючи, що замовник управнений п.6.2 договору на притримання провізної плати в межах вартості невистачаючого/втраченого/пошкодженого/зіпсованого вантажу до моменту відшкодування перевізником експедитору, а експедитором замовнику збитків у повному розмірі, суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом на те, що останній в контексті даного положення договору має право на притримання оплати послуг перевезення лише в сумі, що дорівнює сумі, яка відповідає вартості втраченого/зіпсованого перевізником товару, водночас різницю він мав, з огляду на умови заявки, перерахувати в безготівковій формі позивачу за первісним позовом.

Суд констатує, що позивач за первісним позовом у своїх поясненнях поданих через «Електронний суд» 21.04.2023 особисто визнав факт пошкодження 701 м2 скла за ціною 5.5 доларів США за 1 м2 (що відповідає відомостям про ціну купівлі скла замовником перевезення у відправника). Водночас, суд звертає увагу на те, що при визначенні суми, що підлягає відшкодуванню позивачем за первісним позовом за пошкоджений при перевезенні товар жодна з сторін не врахувала умови погоджені ними в заявці, згідно яких, за оцінкою суду, відшкодуванню підлягають лише недопустимі втрати при перевезенні, а саме ті, які перевищують 3% вантажу, у зв`язку з чим суд не зараховує до обсягу пошкодженого вантажу, що підлягає до відшкодування 3% допустимих втрат.

З цих підстав суд вважає, що відшкодуванню на користь позивача за зустрічним позовом підлягає вартість 638,66 м2 пошкодженого при перевезенні скла, що в доларовому еквіваленті становить 3512,63 доларів США (638,66 *5,5 =3512,63)

Враховуючи, що курс валюти сторони прив`язали до певного невизначеного комерційного курсу, який судом не може бути ідентифікований в силу відсутності будь-яких ідентифікуючих ознак ні в договорі ні в заявках, суд вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин офіційний курс НБУ.

Так, враховуючи, що як на дати завантаження вказані в CMR так і всього періоду спірних правовідносин офіційний курс НБУ щодо долара США не змінювався та становив 36,5686 грн суд констатує, що до стягнення за зустрічним позовом, як за вартість пошкодженого при перевезенні скла з Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича на користь ТОВ «Укрспецлогістика» підлягає 128451,96 грн. В решті майнових вимог зустрічного позову суд відмовляє.

З огляду на викладене вбачається, необхідність проведення судом зарахування зустрічних грошових вимог за первісним та зустрічним позовами, у зв`язку з чим, позивач за зустрічним позовом, в силу наявності права на притримання оплати вартості перевезення в межах вартості пошкодженого товару, що підлягає відшкодуванню (3512,63 доларів США) зобов`язаний сплатити позивачу за первісним позовом різницю, що не покривається вартістю пошкодженого вантажу та є вартістю послуг з перевезення вантажу, а саме - 1237,37 доларів США.

Суд ще раз акцентує увагу на тому, що враховуючи, що курс валюти сторони прив`язали до певного не визначеного комерційного курсу, який судом не може бути ідентифікований в силу відсутності будь-яких ідентифікуючих ознак ні в договорі, ні в заявках, суд вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин офіційний курс НБУ.

Так, враховуючи, що як на дати завантаження вказані в CMR так і всього періоду спірних правовідносин офіційний курс НБУ щодо долара США не змінювався та становив 36,5686 грн суд констатує, що до стягнення за послуги з перевезення з ТОВ «Укрспецлогістика» на користь Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича підлягає 45248,89 грн.

Щодо судових витрат

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

В силу частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки первісний позов задоволено частково, то витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача за первісним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 2605,51 грн.

Оскільки зустрічний позов задоволено частково, то витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача за зустрічним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 5129,1 грн.

Враховуючи наявність одночасного стягнення витрат зі сплати судового збору як за первісним так і за зустрічним позовом суд вважає за можливе провести зустрічне зарахування сум судового збору, що підлягає до стягнення та стягнути різницю між однорідними вимогами за сплаченим судовим збором, а саме стягнути з Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» 2523,59 грн витрат зі сплати судового збору.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку статті 81 ГПК України сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, місто Фастів, вул. Київська, будинок 22А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) 173700,85 грн боргу за перевезення вантажу автомобільним транспортом та 2605,51 грн судового збору.

В решті вимог первісної позовної заяви відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

2.1 Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , тел.: НОМЕР_15 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, місто Фастів, вул. Київська, будинок 22А, , тел.: НОМЕР_16 , ел. пошта: ) товар для розвантаження, який перебуває у тягач: НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та документи НОМЕР_2 , причіп: НОМЕР_3 та CMR на НОМЕР_4 , причіп: НОМЕР_5 .

2.2 Стягнути з Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, місто Фастів, вул. Київська, будинок 22А, ) матеріальну шкоду у розмірі 128451,96 грн та 5129,10 грн судового збору

В решті вимог зустрічного позову відмовити.

3. Провести зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами та стягнути різницю між однорідними вимогами, а саме:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, місто Фастів, вул. Київська, будинок 22А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) 45248,89 грн основної заборгованості.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Керечанина Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістика» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, місто Фастів, вул. Київська, будинок 22А, ) 2523,59 грн судового збору.

4. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ буде видано на виконання пункту 2.1 та пункту 3 резолютивної частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.05.2023.

Суддя А.Ф. Черногуз