ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 травня 2023 року Справа № 903/155/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняк А. С., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Паливно процесинговий центр про винесення додаткового рішення щодо судових витрат

по справі № 903/155/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Паливно процесинговий центр

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Укр-Петроль

про стягнення 154395,17 грн,

встановив:

23.05.2023 рішенням Господарського суду Волинської області позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Укр-Петроль на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Паливно процесинговий центр 92257,14 грн збитків та 1603,79 грн витрат на правову допомогу; в позові про стягнення 62138,03 грн відмовлено.

26.05.2023 від позивача надійшла заява про ухвалення рішення по справі про відшкодування витрат пов`язаних з прибуттям до суду в сумі 911,91 грн. До заяви додано копії посадочних документів, доказів надіслання даної заяви з додатками відповідачу відсутні.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені

За положеннями частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом із тим, частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець передбачив попереднє подання стороною заяви, в якій вона має повідомити суд про намір надати у п`ятиденний термін після ухвалення рішення докази на підтвердження понесених судових витрат, та бажання їх стягнення.

Таким чином відшкодування судових витрат, здійснюється у разі наявності відповідної письмової заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, або до винесення постанови, якщо справа розглядається в спрощеному порядку, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів аж до винесення постанови або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Вказана правова позиція узгоджується з правової позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі №927/26/18.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві зазначалося про намір компенсації вартості проїзду до суду для участі в судовому засіданні.

Разом з тим, частиною 1 статті 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Позивачем на дату ухвалення рішення не було подано ні доказів понесення витрат пов`язаних з прибуттям до суду, ні відповідної заяви про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тому судом при ухваленні рішення від 23.05.2023 не вирішувалось питання про стягнення із відповідача витрат позивача пов`язаних з прибуттям до суду, а було стягнуто на користь позивача 1603,79 грн. судового збору.

Отже, в даному випадку представником позивача подано заяву про винесення додаткового рішення про розподіл витрат на компенсацію витрат пов`язаних з прибуттям до суду без попереднього подання заяви, в якій він мав би повідомити суд про намір надати у п`ятиденний термін після ухвалення рішення докази на підтвердження понесених витрат пов`язаних з прибуттям до суду, та бажання їх стягнення.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У даному випадку саме позивач, який своєчасно не заявив до закінчення судових дебатів про намір надати у п`ятиденний термін після ухвалення рішення докази на підтвердження понесених витрат на компенсацію витрат пов`язаних з прибуттям до суду, та бажання їх стягнення, несе ризики, пов`язані з тим, що така заява не була озвучена.

На підставі наведеного заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Паливно процесинговий центр про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/155/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 123,126,129, 233-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив

у прийнятті додаткового рішення у справі № 903/155/23 за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю Паливно процесинговий центр - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 31.05.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку, визначені розділом IV ГПК України.

Суддя А. С. Вороняк