ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/271/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», м. Київ

до відповідача фізичної особи-підприємця Корнути Василя Васильовича, с. Розівка, Закарпатська область

про стягнення 35 293,62 грн

Секретар судового засідання Райніш М.І.

Сторони не викликалися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач заявив позов до фізичної особи-підприємця Корнути Василя Васильовича про стягнення заборгованості за Кредитним договором №ID7683140 від 04.02.2020, що в частині тіла кредиту та процентів становить 35 293,62 гривень, в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 31 122,61 грн.; заборгованість по відсоткам - 4 171,01 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 612 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 610, 612, 629, 1049 Цивільного кодексу України, Закон України «Про електронні довірчі послуги».

Ухвалою суду від 06.04.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору, а також відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання письмових заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2 684,00 грн судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 35 293,62 грн за Кредитним договором №ID7683140 від 04.02.2020 року. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти в обсязі, обумовленому Кредитним договором, які отримані останнім, що підтверджується відповідними виписками по особовому рахунку. Стверджує, що відповідач порушив умови договору та своєчасно не повернув отримані за кредитним договором кошти. Відтак, через неналежне виконання Відповідачем умов Кредитного договору, заборгованість складає 35 293,62 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. простроченому) - 31 122,61 грн; заборгованість по процентам (в т. ч. простроченим) - 4171,01 грн., що підтверджується відповідними виписками та розрахунком заборгованості по кредитному договору.

Правова позиція відповідача

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2020 року між AT «ТАСКОМБАНК» та Фізичною особою-підприємцем Корнутою Василем Васильовичем було укладено Договір №ID7683140 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості і надає в рамках відкритої Кредитної лінії грошові кошти в розмірі та на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути банку отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі, у строки та на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, кредитна лінія відкривається для Позичальника від дати укладення цього договору, у валюті кредитування (гривня), в розмірі 66 000,00 грн. Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору, кредитна лінія відкривається на термін 12 місяців з дати укладення Договору.

Сторонами узгоджено, що кредитні кошти надаються Банком окремими частинами траншами. Кожен транш наддається Позичальнику на підставі поданої ним заяви за формою, викладеною в Додатку №1 до цього договору (п. 3.1. Кредитного договору). Транш надається Банком Позичальнику на строк, зазначений в Заяві, шляхом перерахування суми кредитного траншу на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 відкритий у Банку (п. 3.5. Кредитного договору).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем подано заяву на видачу траншу №5 від 08.02.2022 у розмірі 66 000,00 грн, строком до 05.08.2022.

Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору, за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору Позичальник зобов`язується нести відповідальність у межах розмірів спричинених збитків та у відповідності з чинним законодавством України та цим Договором.

Також між АТ «ТАСКОМБАНК» та ФОП Корнутою В.В. було укладено Договір №806046 банківського рахунку та комплексного обслуговування від 19.01.2018, за умовами якого цей Договір, Правила, Заява (-ви) на приєднання та всі інші документи, що підтверджують спільне договірне волевиявлення Сторін щодо обслуговування Клієнта в Банку по послугам, що передбачені Правилами, є невід`ємними складовими частинами договору і разом складають Договір на комплексне обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі якого Банк здійснює обслуговування Клієнта.

Позивач вказує, що Відповідач скористався своїм правом та вчинив правочин, підписавши Договір №ID7683140 про відкриття відновлювальної кредитної лінії електронним цифровим підписом, проте через неналежне виконання Відповідачем умов Кредитного договору перед відповідачем існує заборгованість 35 293,62 гривень, в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 31 122,61 грн.; заборгованість по відсоткам - 4 171,01 грн.

Враховуючи зазначене, Відповідачу 02.02.2023 було направлено повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором № ID7683140, яка позичальником виконана не була.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 04.02.2020 року між AT «ТАСКОМБАНК» та Фізичною особою-підприємцем Корнутою Василем Васильовичем було укладено Договір №ID7683140 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості і надає в рамках відкритої Кредитної лінії грошові кошти в розмірі та на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути банку отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними в розмірі, у строки та на умовах цього Договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що відповідач скористався своїм правом та вчинив правочин, підписавши Договір №ID7683140 про відкриття відновлювальної кредитної лінії електронним цифровим підписом, що підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, сформованого на сайті https://czo.gov.ua/ (наданий позивачем в додатку до даної позовної заяви) та відображенням ЕЦП на самому Договорі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем належним чином доведено факт укладення сторонами Договорів шляхом вчинення ЕЦП.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Частинами 1-3 статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно із ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ТАСКОМБАНК).

Відповідно до частини першої ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Позивачем належним чином доведено факт виконання свого зобов`язання, докази у підтвердження наявні у матеріалах справи (копії виписки по рахунку відповідача).

Відповідачем отримані кошти у встановлений строк повернуті не були. Матеріали справи не містять доказів у підтвердження протилежного та вищенаведених висновків суду.

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, позовна вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 31 122,61 грн підлягає задоволенню.

Щодо заборгованості по відсотках

За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними траншами складає: для траншів строком до 30 днів - 21% річних, для траншів строком до 60 днів - 23% річних, для траншів строком до 90 днів - 24% річних, для траншів строком до 180 днів - 25% річних, та є фіксованою процентною ставкою у вказаний період.

3а видачу кожного траншу Позичальник сплачує Банку комісію (п. 4.7. Кредитного договору) в розмірі: для траншів строком до 30 днів - 0,5% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії; - для траншів строком до 60 днів 0,75% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії; - для траншів строком до 90 днів - 1% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії; - для траншів строком до 180 днів - 2% від суми виданого траншу в межах кредитної лінії.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача є обґрунтованими та арифметично правильним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 171,01 грн заборгованості по відсотках.

З огляду на вищенаведене суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги та стягнути із відповідача заборгованість за вищенаведеним кредитним договором у загальному розмірі 35 293,62 грн.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про задоволення позову акціонерного товариства «Таскомбанк» у розмірі 35 293,62 гривень, в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 31 122,61 грн.; заборгованість по відсоткам - 4 171,01 грн

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2684,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги - задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Корнути Василя Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. Петлюри, буд. 30, код в ) заборгованість за кредитним договором №ID7683140 від 04.02.2020 в розмірі 35 293,62 грн (тридцять п`ять тисяч двісті дев`яносто три гривні 62 коп.), в тому числі заборгованість по тілу кредиту - 31 122,61 грн (тридцять одна тисяча сто двадцять дві гривні 61 коп.); заборгованість по відсоткам - 4 171,01 грн (чотири тисячі сто сімдесят одна гривня 01 коп.), а також 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 01.06.2023

Суддя Андрейчук Л. В.