ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/434/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "КОМІНБАНК" (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.6)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТС-7" (61068, м. Харків, вул. Тарасівська, 3) , 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) , 3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

06.02.2023 АТ "КОМІНБАНК" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "СВІТС-7", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про надання кредиту від 16.09.2021 №0209/21 у загальному розмірі 143 889,84 грн, у т.ч.: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 116 666,70 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками - 22 423,14 грн; сума простроченої заборгованості за комісією - 4 800,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.02.2023 у справі №922/434/23 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

Також, у відповідності до вимог частини 6 статті 176 ГПК України суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 та ОСОБА_2

03.03.2023 на адресу Господарського суду Харківської області від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 (суддя Бринцев О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/434/23. Постановлено справу №922/434/23 розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Зобов`язано позивача протягом трьох днів з дня вручення даної ухвали надіслати копію позовної заяви з доданими до не неї документами листом з описом вкладення на адресу відповідача-2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Докази надсилання надати суду до 16.03.2023.

13.03.2023 позивачем через систему "Електронний суд" надано клопотання про долучення доказів за вх. № 5949, а саме доказів надсилання на адресу відповідача-2 позовної заяви з додатками.

17.03.2023 до суду надійшла заява позивача за вх. № 6572 про долучення доказів надсилання на адресу відповідача -2 позовної заяви з додатками.

Рішенням ВРП від 21.03.2023 звільнено суддю ОСОБА_3 з посади судді Господарського суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Враховуючи зазначене вище, призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/434/23, про що керівником апарату суду складено та підписано відповідне Розпорядження № 79/2023 від 24.03.2023.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для розгляду справи № 922/434/23 визначено головуючого суддю: Суслову В.В., про що керівником апарату суду складено та підписано відповідний Протокол від 24.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 прийнято справу №922/434/23 до розгляду. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позов, передбаченим ст. 251 ГПК України, не скористалися.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТС-7" є: 61068, м. Харків, вул. Тарасівська, 3.

Ухвала про прийняття до розгляду справи від 28.03.2023 була направлена відповідачу-1 на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте повернута на адресу суду з позначкою пошти "За закінченням терміну зберігання".

Згідно даних, отриманих від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області, місцем проживання (перебування) другого відповідача - ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , а місцем проживання (перебування) третього відповідача - ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 .

Ухвала Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 була направлена відповідачу-2 та відповідачу -3 на вищевказані адреси, проте повернуті з позначкою пошти "За закінченням терміну зберігання".

Разом з цим, суд звертає увагу, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Крім того, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, для отримання поштових відправлень особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Відсутність відповідачів за місцем їх державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

16 вересня 2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМІНБАНК» (стара назва - Акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк»), надалі - «Позивач», та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТС-7», надалі - «Відповідач-1», було укладено Договір № 0209/21 про надання кредиту, надалі - «Кредитний Договір».

Згідно з умовами п. 1.1 Кредитного Договору Позивач надав Відповідачу-1 кредит у розмірі 200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок) на термін до 15 вересня 2022 року (включно), зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 14 (чотирнадцять) проценти річних, надалі - «Кредит».

В разі порушення строків повернення Кредиту (в тому числі його частини), що передбачені Кредитним Договором, процентна ставка за користування Кредиту збільшується на 10% річних і нараховується виключно на прострочену суму Кредиту, починаючи з дня виникнення такого порушення і закінчуючи днем погашення простроченої заборгованості суми Кредиту (день погашення простроченої суми кредиту не враховується) (абз. 2 п 1.1.1 Кредитного Договору).

Кінцевим терміном повернення кредиту, в тому числі заборгованості за кредитом є 15 вересня 2022 року (п.1.1.2 Кредитного Договору).

Відповідно до п. 1.2 Кредитного Договору Кредит призначений для поповнення обігових коштів.

Відповідач-1 та Позивач погодили, що нарахування процентів по Кредитному Договору здійснюється па суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі визначеному в п. 1.1 Кредитного Договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/360», враховуючи перший день надання та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. (п. 2.4. Кредитного Договору).

Проценти нараховуються щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця користування кредитними коштами, з моменту видачі першого Кредиту до дати фактичного повернення Кредиту за цим Договором. Проценти, нараховані за останній період користування Кредитною лінією/Траншем, сплачуються одночасно з погашенням Кредиту.

Пунктом 2.5. Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту її повного погашення.

Відповідно до положення п. 2.6. Кредитного Договору, Відповідач-1 повертає Позивачу кредитні кошти та сплачує проценти за його користування у валюті кредиту.

Відповідач-1 зобов`язався використати Кредит на зазначені у Кредитному Договорі цілі і забезпечити повернення одержаного Кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та всієї заборгованості за Кредитним Договором на умовах, передбачених Кредитним Договором, в тому числі, достроково здійснити повернення Кредиту, сплатити проценти та інші платежі та заборгованість за Кредитним Договором у випадках, передбачених Кредитним Договором та/або чинним законодавством України. (п. 5.1.1 Кредитного Договору).

Пунктом 7.3. Кредитного Договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, інших платежів, що передбачені цим Договором, Відповідач-1 сплачує Позивачу неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 7.5. Кредитного Договору передбачено, що у разі непогашення Відповідачем-1 суми Кредиту чи його частини у Кінцевий термін повернення заборгованості, Відповідач-1 зобов`язаний сплатити Позивачу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також нараховані на суму боргу проценти у розмірі 24% річних за період з дня, наступного за днем Кінцевого терміну повернення заборгованості, до дня повного погашення Кредиту включно.

Нарахування таких процентів здійснюється на фактичну суму боргу за кожен день прострочення.

Для забезпечення виконання Відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним Договором, 16 вересня 2021 року між Позивачем та ОСОБА_1 , надалі - «Відповідач-2» було укладено Договір поруки № 0209/21/П/1, надалі - «Договір поруки № 0209/21/П/1».

За умовами п. 1.1 Договору поруки № 0209/21/П/1, Відповідач-2 поручився перед Позивачем за виконання Відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором та додатковими угодами, які будуть укладені до нього у майбутньому, у повному обсязі.

Відповідно до умов п. 1.2 Договору поруки № 0209/21/П/1, Відповідач-2 зобов`язався нести перед Позивачем солідарну відповідальність з Відповідачем-1 за невиконання останнім зобов`язань за Кредитним договором.

Крім того, для забезпечення виконання Відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним Договором, 16 вересня 2021 року між Позивачем та ОСОБА_2 , надалі - «Відповідач-3» було укладено Договір поруки № 0209/21/П/2, надалі - «Договір поруки № 0209/21/П/2».

За умовами п. 1.1 Договору поруки № 0209/21/П/2, Відповідач-3 поручився перед Позивачем за виконання Відповідачем-1 зобов`язань за Кредитним договором та додатковими угодами, які будуть укладені до нього у майбутньому, у повному обсязі.

Відповідно до умов п. 1.2 Договору поруки № 0209/21/П/2, Відповідач-3 зобов`язався нести перед Позивачем солідарну відповідальність з Відповідачем-1 за невиконання останнім зобов`язань за Кредитним договором.

19 жовтня 2022 року Позивачем на адресу Відповідача-1 було рекомендованим листом (штрих код 079) направлено повідомлення-вимогу №06.3/3646 про повернення заборгованості.

Вказана вимога не була отримана Відповідачем -1 та повернулася Позивачу у зв`язку закінченням встановленого терміну зберігання, про що свідчить відмітка на конверті та інформацією про відстеження поштового відправлення 079, котра міститься на сайті ДП «УКРПОШТА».

Як вказує позивача, станом на 25 січня 2023 року, загальна заборгованість Відповідача- 1 перед Позивачем за Договором № 0209/21 про надання кредиту від 16 вересня 2021 року складає 143 889,84 грн. (сто сорок три тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 84 копійки), у тому числі:

- сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 116 666,70 грн. (сто шістнадцять тисяч шістсот шістдесят шість гривень 70 копійок):

- сума простроченої заборгованості за відсотками - 22 423,14 грн. (двадцять дві тисячі чотириста двадцять три гривні 14 копійок);

- сума простроченої заборгованості за комісією 4 800,00 грн. (чотири тисячі вісімсот гривень 00 копійок).

Дана заборгованість підтверджується довідкою розрахунком загальної заборгованості за Договором №0209/21 про надання кредиту від 16 вересня 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТС-7» та Виписками по рахунку Відповідача -1, котрі додані до позовної заяви та містяться в матеріалах справи.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що перший відповідач прострочив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, а з огляду на укладення з другим відповідачем та третім відповідачем договорів поруки, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про надання кредиту від 16.09.2021 №0209/21 у загальному розмірі 143 889,84 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 116 666,70 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками 22 423,14 грн; сума простроченої заборгованості за комісією 4 800,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частішою 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Частина 2 статті 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України закріплено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов`язання за договором, надавши першому відповідачу кредит у розмірі 200 000,00 грн., проте, Відповідач-1 належним чином не виконав свого обов`язку щодо повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених умовами договору, внаслідок чого у першого відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором про надання кредиту від 16.09.2021 №0209/21 у загальному розмірі 143 889,84 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 116 666,70 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками 22 423,14 грн; сума простроченої заборгованості за комісією 4 800,00 грн.

Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, у зв`язку з укладенням договорів поруки, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання. Забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки №0209/21 /П/1 та Договору поруки № 0209/21/П/2, вказані договори діють до повного виконання Відповідачем- 1 зобов`язань за Кредитним договором.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Оскільки стороною основного зобов`язання є юридична особа, а фізичні особи (другий та третій відповідачі) є поручителями у даному зобов`язані, слід зазначити, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення підсудності господарському суду щодо розгляду відповідної справи.

За таких обставин, даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний суд у складі Великої палати у постанові від 13 березня 2018 року у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40цс18).

Приймаючи до уваги те, що відповідачі позовних вимог не спростували, не надали суду належних доказів виконання зобов`язань за договором про надання кредиту від 16.09.2021 №0209/21, а також враховуючи, що відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги Акціонерного товариства "КОМІНБАНК" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання кредиту від 16.09.2021 №0209/21 у загальному розмірі 143 889,84 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 116 666,70 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками 22 423,14 грн; сума простроченої заборгованості за комісією 4 800,00 грн., задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі у розмірі 2684,00 грн. покладається на відповідачів порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТС-7» (; місцезнаходження: 61068, м. Харків, вулиця Тарасівська, будинок 3), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Московським МВХМУ УМВС України в Харківській області 02 березня 1998 року; Ідентифікаційний номер (РНОКПП) НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Московським МВХМУ УМВС України в Харківській області 12 грудня 1997 року; Ідентифікаційний номер (РНОКПП) НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6, ) заборгованість за Договором №0209/21 про надання кредиту від 16 вересня 2021 року у розмірі 143 889,84 грн. (сто сорок три тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 84 копійки), з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 116 666,70 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками - 22 423,14 грн., сума простроченої заборгованості за комісією - 4 800,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТС-7» (; місцезнаходження: 61068, м. Харків, вулиця Тарасівська, будинок 3) на користь Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 894,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Московським МВХМУ УМВС України в Харківській області 02 березня 1998 року; Ідентифікаційний номер (РНОКПП) НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 894,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Московським МВХМУ УМВС України в Харківській області 12 грудня 1997 року; Ідентифікаційний номер (РНОКПП) НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 894,67 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Акціонерне товариство «КОМІНБАНК» (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 6, ).

Відповідач -1: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТС-7» (; місцезнаходження: 61068, м. Харків, вул. Тарасівська, будинок 3).

Відповідач-2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; Ідентифікаційний номер (РНОКПП) НОМЕР_2 ).

Відповідач-3: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; Ідентифікаційний номер (РНОКПП) НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено "29" травня 2023 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/434/23