ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1599/23

за позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи - підприємця Дуч Володимира Миколайовича, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за типовим договором в розмірі 141 778, 10 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Дуч Володимира Миколайовича (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 141 778, 10 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням зобов`язань за типовим договором про надання послуг постачання теплової енергії від 01.11.2021 року.

У відзиві на позовну заяву Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 1043/жб/3 від 01.11.2021 між сторонами не укладався, оскільки відсутній акцепт (прийняття) Відповідачем згоди на його укладання.

Відповідач звертає увагу на те, що жодних заяв-приєднання не надавав, а також не сплачував рахунки, які останній вважає незаконно нарахованими, і які потребують негайного скасування.

Крім того, Відповідач наголошує на тому, що між сторонами 04.12.2013 був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії № 1043, який на сьогоднішній день є чинним.

Посилаючись на Закон України Про житлово-комунальні послуги Відповідач вказує про те, що до 01.05.2019 та після 01.05.2019 залишаються чинними та продовжують діяти договори про надання комунальних послуг, які були укладені до введення в дію Закону № 2189-VIII та до вказаних договорів норми законодавства не передбачають можливості застосування виконавцями послуг Методики № 315.

Також Відповідач зазначає про те, що через дію карантину, який продовжено постановою Кабінету Міністрів України до 30.04.2023, строк для визначення моделі договірних відносин для всіх споживачів ще не сплинув, у зв`язку з чим у останнього був відсутній обов`язок щодо укладення типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії.

На думку Відповідача, вказані обставини свідчать про те, що в період з листопада 2021 року по березень 2022 року Позивачем послуги з постачання теплової енергії за спірним договором не надавалися, оскільки вказаний договір між сторонами не укладався, у зв`язку з чим, необґрунтованими є й похідні вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

У відповіді на відзив Позивач з доводами Відповідача не погодився та зазначив про те, що відповідно до норм Закону України Про житлово-комунальні послуги між сторонами з 01.11.2021 фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 1043/жб/3 від 01.11.2021.

Позивач вважає, що твердження Відповідача щодо продовження перехідного періоду для укладання договорів, у порядку встановленому Законом України Про житлово-комунальні послуги в редакції ЗУ № 1060-IX, на час дії карантину не знаходить свого законодавчого відображення, оскільки дане положення було чинне у редакції ЗУ Про житлово-комунальні послуги від 20.04.2020, а в частині редакції від 01.05.2021 таке застереження відсутнє.

Крім того, Позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 13 Постанови КМУ Про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії та і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії від 21.08.2019 № 830 діями, які свідчать про приєднання споживача до умов індивідуального договору, зокрема, є надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунків за надані послуги, факт отримання послуги.

Позивач вказує, що факт отримання Відповідачем послуги підтверджується актами подачі теплоносія на будівлю, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим послуга з постачання теплової енергії була надана Відповідачу належним чином та в повному обсязі, що не спростовується останнім.

У запереченнях Відповідач повторно наголосив на тому, що типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 1043/жб/3 від 01.11.2021 між сторонами не укладався.

Крім того, Відповідач зауважив на тому, що Позивачем жодних повідомлень споживачу про розміщення договору на сайті не надано, останній просто зачекав місяць і вже по факту виставив до нарахування суми до сплати за новим законом і Методикою 315.

Інші доводи та заперечення Відповідача аналогічні за змістом тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Також Відповідачем подані до суду письмові пояснення, в яких останній зазначає про те, що з наданих до матеріалів справи документів вбачається, що право власності на приміщення, до якого Позивачем надавалися послуги теплопостачання, оформлене саме за фізичною особою Дуч В.М., а не за фізичною особою-підприємцем Дуч В.М., у зв`язку з чим, посилаючись на Постанову КМУ від 5.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», Відповідач вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, в період воєнного часу з 24.02.2022, є незаконними.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2023 відкрито провадження у справі №904/1599/23, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

03.04.2023 року представником відповідача подано заяву, за змістом якої останній клопотав про призначення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 13.04.2023 вирішено призначити розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін на 11.05.2023.

18.04.2023 року від Відповідача надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження, яке мотивовано тим, що в провадженні господарського суду перебувають справи № 904/1561/23 (суддя Мельниченко І.Ф.) та № 904/1711/23 (суддя Ярошенко В.І.) за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача, з однорідними вимогами та з аналогічних договорів.

В задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Дуч Володимира Миколайовича про об`єднання справ господарським судом відмовлено, з мотивів викладених в ухвалі від 25.04.2023.

За результатами проведення судового засідання 11.05.2023 року, подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

У зв`язку з проведенням державної реєстрації змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 3617088, Дуч Володимир Миколайович є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Е. Фукса, буд. 79, прим. 19 площею 205,5 кв.м. Дане нежитлове приміщення вбудоване в 1поверх 4 поверхового житлового будинку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку № 79 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Е. Фукса (стара назва вул. Тухачевського) є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Таким чином, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (Позивач, Виконавець) та Фізичною особою підприємцем Дуч Володимиром Миколайовичем (Відповідача, Споживач) укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).

Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).

Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (пункт 51 договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункт 52 договору).

Факт поставки теплової енергії за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок № 79 по вулиці Е. Фукса у місті Кривий Ріг, згідно з рішеннями Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, а саме: акт № б/н від 26.10.2021 про подачу теплоносія на будівлю; акт № 340 від 01.04.2022 про припинення подачі теплоносія на будівлю.

В будинку 79 по вул. Е. Фукса в м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом технічного огляду приладів обліку теплової енергії від 09.08.2021 (а.с. 23).

Як зазначає Позивач, прилад-розподілювач теплової енергії в вказаному будинку не встановлено, у зв`язку з чим розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно загальній площі приміщення, оскільки боржником не було надано інформацію щодо опалювальної площі приміщення.

Таким чином, згідно з показаннями приладу комерційного обліку у період з 01.11.2021 по 31.03.2022 Відповідачем було спожито теплову енергію у розмірі 22,8 Гкал.

Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) Фізичній особі - підприємцю Дуч Володимиру Миколайовичу було поставлено теплову енергію:

- № 8781 від 30.11.2021 у листопаді 2021 року на суму 28 572,76 грн.,

- № 10450 від 31.12.2021 у грудні 2021 року на суму 26 654,83 грн.,

- № 1116 від 31.01.2022 у січні 2022 року на суму 52 039,99 грн.,

- № 4545 від 28.02.2022 у лютому 2022 року на суму 28 429,63 грн.,

- № 8765 від 02.03.2022 відповідачеві здійснено перерахунок за січень та лютий 2022 року на суму 45 444,62 грн.,

- № 10886 від 31.03.2022 у березні 2022 року на суму 27 873,56 грн.,

- № 3441 від 30.04.2022 відповідачеві здійснено перерахунок за лютий та березень 2022 року на суму 6 117,03 грн.,

Відповідно до актів надання послуг з абонентського обслуговування, а саме:

- № 13869 від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 7,28 грн.,

- № 15741 від 31.05.2022 за травень 2022 року на суму 7,28 грн.,

- № 17376 від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 8,00 грн.,

- № 19069 від 31.07.2022 за липень 2022 року на суму 8,00 грн.,

- № 20682 від 31.08.2022 за серпень 2022 року на суму 8,00 грн.,

- № 22318 від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 8,00 грн.,

- № 23657 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 8,00 грн.

Отже, відповідно до зазначених актів Відповідачем було спожито теплової енергії за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року разом з нарахуваннями за абонентське обслуговування на загальну суму 112 009,12 грн.

Позивач зазначає, що всі акти разом з рахунками-фактури були надіслані на адресу Відповідача (а.с. 32-34, 36-38, 46-48), але ним не підписані.

Таким чином, згідно долучених до матеріалів справи актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та актів надання послуг з абонентського обслуговування, загальна сума заборгованості становить 112 063,68 грн.

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим Позивач звернувся з вимогою про стягнення заборгованість за спожиту теплову енергію та за абонентське обслуговування в судовому порядку.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості суду не надано.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 45 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

У зв`язку з порушенням Відповідачем строків оплати за теплову енергію, Позивач розрахував та просить суд стягнути суму пені в розмірі 3 164,11 грн., яка розрахована за період прострочення оплати з 03.01.2022 по 01.12.2022 (а.с. 50).

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, Позивач розрахував та просить суд стягнути з Відповідача три проценти річних у розмірі 2 597,38 грн. за період прострочення з 01.01.2022 по 01.12.2022, а також, інфляційні втрати в розмірі 23 952,93 грн. за період прострочення з січня 2022 року по листопад 2022 року (а.с. 50).

Здійснивши перевірку наданих розрахунків, суд дійшов висновку, що визначення розміру пені та інфляційних втрат здійснено Позивачем арифметично правильно.

Під час перевірки правильності нарахування трьох процентів річних, судом встановлено, що Позивач при здійсненні розрахунку не врахував положення ст. 253 ЦК України, щодо початку перебігу строку на виконання зобов`язання за спірним Договором.

З урахуванням наведеного, судом здійснено власний розрахунок трьох процентів річних на суму заборгованості за кожним актом окремо за загальний період прострочення з 03.01.2022 по 01.12.2022 та встановлено, що розмір трьох процентів річних складає 2 600,02 грн. та є більшим ніж заявлено Позивачем до стягнення, а отже, позов у відповідній частині підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

Таким чином, станом на час розгляду справи в суді, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає суму в розмірі 141 778,10 грн., з яких: 111 973,52 грн. заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2022; 90,16 грн. плата за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2022, а також, нараховані на суму заборгованості за спожиту теплову енергію 3 164,11 грн. пені, 2 597,38 грн. процентів річних, 23 952,93 грн. інфляційних втрат.

За викладених обставин, враховуючи факт здійснення Позивачем постачання теплової енергії та порушення Відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної сплати за неї визначеної договором суму, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Господарський суд зазначає, що доводи Відповідача, викладені у відзиві на позов, в запереченнях та письмових поясненнях, господарським судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, з огляду на таке.

Законом України від 03.12.2020 № 1060-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг", який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внесенні зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. Закону України Про житлово-комунальні послуги надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Господарським судом було встановлено, що Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що співвласниками багатоквартирного будинку № 79 по вул. Е. Фукса, м. Кривий Ріг протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору на адресу Позивача надсилалося рішення про обрання моделі договірних відносин.

Твердження Відповідача щодо продовження перехідного періоду для укладання договорів у порядку встановленому Законом України Про житлово-комунальні послуги, зокрема, на час дії карантину, господарським судом до уваги не приймаються, оскільки дане положення було чинне в редакції Закону України Про житлово-комунальні послуги від 20.04.2020, проте в чинній редакції вказаного Закону від 01.05.2021 таке застереження відсутнє.

Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 21.08.2019 № 830 фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Господарським судом на підставі аналізу наявних у матеріалах справи документів встановлено, що позивач як теплопостачальна організація надала послуги постачання теплової енергії (теплопостачання), зокрема, для будинку № 79 по вулиці Е. Фукса, місто Кривий Ріг.

Також суд зазначає, що відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила №630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж, встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005.

Судом встановлено, що належне Відповідачу на праві власності приміщення 19, являється вбудованим приміщенням першого поверху чотирьохповерхового житлового будинку, тобто, є невід`ємною частиною, в тому числі системи (мережі) централізованого опалення житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Е. Фукса, буд. 79.

Проте, відповідачем не надано суду жодних доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження відключення зазначеного приміщення від мереж централізованого опалення житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Е. Фукса, буд. 79, як і не надано доказів на підтвердження того, що Відповідач, відповідно до ст. 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги звертався до Позивача з претензіями щодо кількості та/або якості наданих послуг.

За вказаних обставин, судом встановлено, що АТ Криворізька Теплоцентраль виконано зобов`язання з постачання теплової енергії, а відповідачем, у свою чергу, прийнято та спожито теплову енергію у спірний період без будь - яких зауважень.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою підприємцем Дуч Володимиром Миколайовичем укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Стосовно дії договору купівлі-продажу теплової енергії № 1043 від 04.12.2013 господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги в редакції ЗУ № 1060-ІХ, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

З огляду на те, що господарським судом встановлено, що між сторонами з 01.11.2021 укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, договір купівлі-продажу теплової енергії № 1043 від 04.12.2013 втратив свою чинність з 01.11.2021.

Стосовно доводів Відповідача про незаконне нарахування Позивачем в період воєнного часу з 24.02.2022 пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, господарський суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5.03.2022 № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану окрім іншого установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

З огляду на викладене, заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги, стосується виключно населення.

Як вбачається з матеріалів справи, Дуч В.М. є фізичною особою-підприємцем та являється власником спірного нежитлового приміщення, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Доказів, які б підтверджували, що спірне нежитлове приміщення переведено до об`єктів житлового фонду та використовується Відповідачем для проживання, матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що попередній договір купівлі-продажу теплової енергії № 1043 від 04.12.2013, на підставі якого ДП Криворізька теплоцентраль постачало теплову енергію до спірного нежитлового приміщення, був укладений з Відповідачем саме як із фізичною особою-підприємцем.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що Позивачем правомірно нараховані та заявлені до стягнення пеня, три відсотка річних та інфляційні витрати, оскільки теплова енергія поставлена до нежитлового приміщення Відповідача не для забезпечення умов проживання у ньому населення, а для забезпечення умов використання Відповідачем приміщення в своїй господарській діяльності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи та міркування, викладені сторонами, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 126, 129, 165, 202, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дуч Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ідентифікаційний код 00130850) заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2022 в розмірі 111 973,52 грн., пеню в розмірі 3 164,11 грн., три проценти річних в розмірі 2 597,38 грн., інфляційні втрати в розмірі 23 952,93 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2022 в розмірі 90,16 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський