ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 травня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/1306/14-г/1
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О. розглянувши подану ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" скаргу без номера від 06.04.2023 (вх.№3049 від 07.04.2023) на дії (бездіяльність) державного виконавця щодо виконання наказу від 04.03.2015 у справі №921/1306/14-г/1.

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір`я", вул. Спортивна, 1, с.Широке, Широківський район, Дніпропетровська область, 53700

до Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод", с.Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, 48322

про cтягнення заборгованості згідно договору безвідсоткової фінансової поворотної допомоги № 04/04-11 від 04.04.2011 року в розмірі 270 000,00 грн.

Без участі сторін

Суть справи

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №921/1306/14-г/1 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір`я", вул. Спортивна, 1, с.Широке, Широківський район, Дніпропетровська область, 53700 до Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод", с.Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, 48322 про cтягнення заборгованості згідно договору безвідсоткової фінансової поворотної допомоги № 04/04-11 від 04.04.2011 року в розмірі 270 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.01.2015 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод", с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область (код 00375059) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір`я", вул. Спортивна, 1, смт. Широке, Широківський район, Дніпропетровська область (код 20945412) 270 000 (двісті сімдесят тисяч) грн. боргу та 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. в повернення сплаченого судового збору.

04.03.2015 на виконання даного рішення Господарським судом Тернопільської області видано наказ.

В подальшому ухвалою суду від 16.01.2023 задоволено заяву без номера від 22.12.2022 (вх.№8848 від 27.12.2022) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір`я" про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №921/1306/14-г/1 та проведено заміну боржника ДП "Ковалівський спиртовий завод" на його правонаступника Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".

07.04.2023 через систему "Електронний суд" від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" надійшла скарга без номера від 06.04.2023 (вх.№3049 від 07.04.2023) на дії (бездіяльність) державного виконавця з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.03.2015 у справі №921/1306/14-г/1. В якій скаржник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях з не передачі до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого провадження з виконання №47544314 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/1306/14-г/1 від 04.03.2015 про стягнення з ДП "Укрспирт" 275 400 грн. на користь СТОВ "Сузір`я";

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях передати до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження з виконання №47544314 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/1306/14-г/1 від 04.03.2015 про стягнення з ДП "Укрспирт" 275 400 грн. на користь СТОВ "Сузір`я";

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях від 28.03.2023 №47544314 про арешт коштів боржника ДП "УКРСПИРТ".

10.04.2023 на електронну адресу суду, скріплена електронним цифровим підписом, надійшла заява б/н від 07.04.2023 (вх.№3078 від 10.04.2023) про усунення недоліків скарги з додатками.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.04.2023 длярозгляду скарги, визначено суддю Чопка Ю.О.

Ухвалою суду від 12.04.2023 прийнято скаргу ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" скаргу без номера від 06.04.2023 (вх.№3049 від 07.04.2023) на дії (бездіяльність) державного виконавця щодо виконання наказу від 04.03.2015 у справі №921/1306/14-г/1, до розгляду та призначено судове засідання на 03.05.2023.

Ухвалою суду від 03.05.2023 розгляд скарги ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» без номера від 06.04.2023 (вх..№3049 від 07.04.2023) на дії (бездіяльність) державного виконавця щодо виконання наказу від 04.03.2015 у справі № 921/1306/14-г/1 відкладено на 24.05.2023.

11.05.2023 на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях надійшли письмові пояснення № 03.1-25/6274 від 03.05.2023.

23.05.2023 через систему "Електронний суд" від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" надійшло клопотання б/н від 23.05.2023 (вх.№4516 від 23.05.2023) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

24.05.2023 на електронну адресу суду, скріплений електронним цифровим підписом, надійшов відзив на скаргу б/н від 23.05.2023 (вх.№ 4488 від 24.05.2023).

Представники позивача (стягувача),скаржника (боржника) та органу ДВС у призначене судове засідання 24.05.2023 не з`явились, будь яких заяв чи клопотань суду не надали.

З огляду на вимоги ч.1 ст.202 ГПК України суд визнав за можливе розглянути скаргу без участі представника скаржника та позивача та органу ДВС, за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Позиція скаржника

Як зазначає скаржник (боржник) в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях перебуває виконавче провадження №47544314, відкрите 15.05.2015, з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 04.03.2015 у справі №921/1306/14-г/1 про стягнення з ДП "Ковалівський спиртовий завод" 275 400 грн на користь СТОВ "Сузір`я".

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2023 проведено заміну боржника ДП "Ковалівський спиртовий завод" на правонаступника ДП "УКРСПИРТ".

Постановою №47544314 від 28.02.2023 державним виконавцем проведено заміну боржника ДП "Ковалівський спиртовий завод" на правонаступника ДП "УКРСПИРТ".

Просить суд врахувати, що в провадженні Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває зведене виконавче провадження №65374812 з виконання 75 рішень про стягнення з ДП "УКРСПИРТ" 57 991 749,89 грн. На підтвердження чого надав суду облікову картку на зведене виконавче провадження №65374812.

ДП "УКРСПИРТ" 16.03.2023 звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях із заявою про передачу виконавчого провадження №47544314 з виконання наказу суду від 04.03.2015 у справі №921/1306/14-г/1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Проте відповіді на таку заяву не отримав. Станом на час звернення зі скаргою виконавче провадження №47544314 не передане, що є порушенням статті 30 Закону України "Про виконавче провадження".

Також звертає увагу суду на те, що постановою від 28.03.2023 накладено арешт на кошти ДП "УКРСПИРТ" в банківських установах в межах суми 278 302,09 грн. Скаржник вважає, що державний виконавець має намір стягнути ці кошти на користь СТОВ "Сузір`я" ігноруючи наявність інших виконавчих проваджень, що є порушенням статті 46 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник вважає, що дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях, суперечить законодавству є незаконною та суперечать нормам чинного законодавства України, порушує права та законні інтереси боржника.

Позиція позивача (стягувача)

У відзиві на скаргу, представник СТОВ «Сузір`я» просив скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає, що у державного виконавця відсутні підстави для передачі виконавчого провадження до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі.

Натомість зазначив, що у державного виконавця є підстави для передачі виконавчого провадження лише до вищого органу виконавчої служби. Оскільки , державний виконавець зобов`язаний, якщо є правові підстави, прийняти рішення про передачу виконавчого провадження протягом робочого дня з моменту надходження заяви або встановлення обставин.

Також, представник СТОВ «Сузір`я» звернув увагу на те, що Скаржником пропущений строк для подання скарги, водночас клопотання про поновлення такого строку скаржником не подано.

Позиція Відділу ДВС

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях у письмових поясненнях № 03.1-25/6274 від 03.05.2023 (вх.№ 4069 від 11.05.2023), в задоволенні скарги просить відмовити у повному обсязі, покликаючись на таке:

У Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях перебуває зведене виконавче провадження № 16689161, де боржником є ДП «Ковалівський спиртовий завод». ДП «УКРСПИРТ» є правонаступником вищевказаного боржника, ДП «УКРСПИРТ» отримало внаслідок правонаступництва всі майнові зобов`язання, що раніше належали ДП «Ковалівський спиртовий завод». З огляду на таке державним виконавцем подано заяви до Господарського суду Тернопільської області про заміну сторони виконавчого провадження з ДП «Ковалівський спиртовий завод» на йог правонаступника ДП «УКРСПИРТ».

Крім цього, зазначає, що якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень виконавче провадження передається на виконання до цих відділів. Тому, у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні правові підстави для передачі виконавчого провадження № 47544314 до Броварського відділу ДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

Оцінивши подані скаржником документи та підстави, наведені в обґрунтування заявленої ним скарги, заперечення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях та відзив на скаргу стягувача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги, з огляду на таке.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Як визначено статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до статей 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, інших посадових осіб органів державної виконавчої служби та приватних виконавців під час виконання судових рішень врегульовано розділом VІ "Судовий контроль за виконанням судових рішень" Господарського процесуального кодексу України (статті 339-345 ГПК України).

Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження",виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців)та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Інструкція з організації примусового виконання рішень розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.01.2015 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод", с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область (код 00375059) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сузір`я", вул. Спортивна, 1, смт. Широке, Широківський район, Дніпропетровська область (код 20945412) 270 000 (двісті сімдесят тисяч) грн. боргу та 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. в повернення сплаченого судового збору.

04.03.2015 Господарським судом Тернопільської області видано наказ, відповідно до статті 116 ГПК України.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як визначено частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень зазначено, що у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За заявою стягувача державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47544314.

15.03.2016 виконавче провадження № 47544314 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 16689161.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Як зазначено пунктом 14 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2023 № 921/1306/14-г/1 замінено боржника ДП «Ковалівський спиртовий завод» направонаступника ДП «УКРСПИРТ», про що державним виконавцем винесено постанову від 28.02.2023 № 47544314.

Державним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 47544314 зі складу зведеного виконавчого провадження № 16689161.

Скаржник зазначив, що оскільки в провадженні Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 65374812 з виконання рішень, ДП «УКРСПИРТ» звернулось до Відділу примусового виконання рішень із заявою від 16.03.2023 про передачу виконавчого провадження № 47544314 до Броварського відділу ДВС.

Відповіді на таку заяву від 16.03.2023, ДП «УКРСПИРТ» Відділом примусового виконання рішень не надано.

На переконання скаржника, наявність в провадженні Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) першого відкритого виконавчого провадження в рамках зведеного виконавчого провадження відносно ДП «УКРСПИРТ» та зведеного виконавчого провадження з виконання рішень про стягнення коштів з ДП «УКРСПИРТ» є підставою для передачі виконавчого провадження № 41432055 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Доводи Відділу примусового виконання рішень, що він першим відкрив виконавче провадження № 47544314 від 15.05.2015 на думку скаржника спростовуються тим, що відповідно до положення статті Закону України «Про виконавче провадження» істотною умовою є перше відкрите виконавче провадження в рамках саме зведеного виконавчого провадження.

Отже, під час здійснення виконавчого провадження виконавець мав пересвідчитись , яке виконавче провадження було відкрите першим.

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби , зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції (Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 521/5) порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження а бо в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Згідно з п.15 Розділу ІІІ Інструкції, об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

З наведеного випливає, що виконавче провадження може бути передано до зведеного, але також зведене виконавче провадження може перебувати у декількох органах виконавчої служби, тобто два зведених виконавчих провадження одночасно. Чинним законодавством не передбачено обов`язку передачі зведеного виконавчого провадження до іншого органу, де є зведене виконавче провадження. Також, нормативно-правовими актами передбачено право утворення виконавчих груп, якщо у декількох органах перебувають зведені виконавчі провадження.

Пунктом 1 розділу V Інструкції передбачено, що у випадку, передбаченому абзацом першим пункту 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження заяви стягувача виносить постанову про передачу виконавчого документа відповідному органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю, зазначеному у заяві стягувача.

У випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, передача виконавчого документа від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби здійснюється на підставі письмово доручення начальника цього відділу.

Питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня, про що виноситься відповідна постанова.

Державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня надходження постанови, зазначеної у абзаці третьому цього пункту, винести постанову про передачу документа та направити виконавчий документ до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковим до виконання на усій території України. При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії виконання рішення.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, від 05.07.2012).

Отже, законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні.

Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження.

Разом з тим, порушення зазначених засад є наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Отже, суд вважає, що не вчинення дій для передачі до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчого провадження №47544314 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/1306/14-г/1 від 04.03.2015 про стягнення з ДП «Укрспирт» 275 400 грн. на користь СТОВ «Сузір`я» є таким, що суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях з не передачі до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчого провадження №47544314 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/1306/14-г/1 від 04.03.2015 про стягнення з ДП «Укрспирт» 275 400 грн. на користь СТОВ «Сузір`я» обґрунтована та підлягає до задоволення в цій частині.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях від 2.03.2023 № 47544314 про арешт коштів боржника ДП «УКРСПИРТ».

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Постановою Відділу примусового виконання рішень від 28.03.2023 № 47544314 про арешт коштів боржника, накладений арешт на кошти ДП «УКРСПИРТ» в банківських установах в межах 278 302,09грн.

Відповідно до вступної частини постанови про арешт на кошти ДП «УКРСПИРТ» накладений при примусовому виконанні наказу Господарського суду Тернопільської області № 921/1306/14-г/1 від 04.03.2015 про стягнення з ДП «Ковалівський спиртовий завод» 275 400грн на користь СТОВ «Сузір`я» та на виконання понад 40 виконавчих документів про стягнення з ДП «УКРСПИРТ» коштів на користь Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі та інших юридичних осіб.

ДП «УКРСПИРТ» вважає, що спірна постанова про арешт коштів за формою не відповідає вимогам пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки містить реквізити виконавчих документів за якими ДП «УКРСПИРТ» не є боржником.

Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, згідно пункту 7 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:

Номер виконавчого провадження;

Вступну частину із зазначенням:

Назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

Найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвище, імені т по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

Назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа;

За зведеним виконавчим провадженням прізвища, імені та по батькові боржника фізичної особи, повного найменування боржника юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;

Мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення(дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

Резолютивну частину із зазначенням:

Прийнятого виконавцем рішення;

Строку і порядку оскарження постанови.

Як вбачається з постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 47544314, державним виконавцем встановлено:

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 47544314, за виконавчим документом № 921/1306/14-г/1 виданим Господарським судом Тернопільської області, згідно з яким: «Стягнути з Державного підприємства «Ковалівський спиртовий завод» на користь сільськогосподарського ТзОВ «Сузір`я» 275 400,00грн заборгованості».

Згідно із ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2023 змінено боржника на його правонаступника : «Державне підприємство спиртової лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ».

Боржником рішення суду не виконано. Згідно із відповіддю ДФС України від 27.03.2023 року боржника наявні рахунки в наступних банківських установах:- 1) Хмельницьке обласне управління «Ощадбанк»; 2) Львівське обласне управління «Ощадбанк»; 3) АТ «Пумб»; 4) «Укрексімбанк»; 5)Житомирське обласне управління «Ощадбанк»; 6) Івано-Франківське управління «Ощадбанк»; 7) Черкаське обласне управління «Ощадбанк»; 8)Чернівецьке обласне управління «Ощадбанк»; 9) «Укргазбанк»; 10) АТ «Таскомбанк»; 11)ПАТ Банк «Український капітал»; 12) АТ «Оксі Банк»; 13) Харківське головне управління ПАТ «Приватбанк»; 14)»Кредобанк»; 15) АТ «Райффайзен Банк» у м.Києві; 16) АТ «ОТП Банк»; 17) Вінницьке обласне управління «Ощадбанк»; 18) Головне управління «Ощадбанк» у м.Києві; 19) АТ КБ «Приватбанк»; 20) АЬ КБ «Глобус».

Керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» () у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів 278 309грн 09 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Тобто, даною нормою встановлено право державного виконавця у випадку виявлення помилки допущеної при оформленні процесуальних документів, виправити дані недоліки шляхом винесення відповідної постанови як з власної ініціативи, так і за заявою заінтересованої сторони виконавчого провадження.

Таким чином, усі помилки які були допущені при складанні постанови про арешт коштів боржника та які були зазначені в скарзі відповідача є формальними, не порушують жодних прав боржника, а обґрунтованих підстав скасування такої постанови боржником не наведено, а судом не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу, що постанова державного виконавця про арешт коштів боржника не може бути скасована лише з формальних підстав, які не перешкоджають подальшому провадженню виконавчих дій. Зазначене скасування порушуватиме принцип обов`язковості виконання рішення суду на всій території України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях від 28.03.2023 № 47544314 про арешт коштів боржника ДП «УКРСПИРТ» з наведених скаржником мотивів є безпідставною та необґрунтованою.

Натомість суд зазначає, що ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Проте боржник із заявою до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до самого державного виконавця про виправлення допущених у постанові про арешт коштів боржника помилок не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Щодо строку на звернення зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

СТОВ «Сузір`я» у Відзиві на скаргу, вказав на те, що Скаржником пропущений строк для подання скарги, так як про начебто протиправну бездіяльність державного виконавця представнику ДП «УКРСПИРТ» було відомо ще починаючи з 20.03.2023, а тому строк на звернення зі скаргою закінчився ще 30.03.2023, але зі скаргою звернулись лише 06.04.2023.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням СТОВ «Сузір`я», оскільки бездіяльність Відділу примусового виконання рішень з не передачі спірного провадження до Броварського відділу державної виконавчої служби є триваючим правопорушенням.

Скаржник зазначив, що про порушення своїх прав ДП «УКРСПИРТ» та необхідність подачі скарги на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень, ДП «УКРСПИРТ» дізнався в зв`язку з отриманням 04.04.2023 вхідний № 630 постанови Відділу примусового виконання рішень від 28.03.2023 № 47544314 про арешт коштів ДП «УКРСПИРТ».

Як вбачається з матеріалів справи, скарга від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» надійшла на адресу суду через систему "Електронний суд" 07.04.2023.

З наведеного випливає, що скаржником не пропущено строку для звернення скаргою, встановленого статтею 341 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного та встановлених судом фактичних обставин справи, враховуючи наявні у справі документи, зважаючи на широке коло повноважень та законодавчо визначені механізми, які мають бути застосовані державними виконавцями в процесі виконання судових рішень, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог скарги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ».

Керуючись статями 232-235, 240, 342-344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях з не передачі до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчого провадження №47544314 з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/1306/14-г/1 від 04.03.2015 про стягнення з ДП «Укрспирт» 275 400 грн. на користь СТОВ «Сузір`я».

3. В задоволенні заяви в частині зобов`язання зняти арешт відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст ухвали складено 29.05.2023.

Суддя Ю.О. Чопко