ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

29 травня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3642/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023

у справі №916/3642/22

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

до відповідачів:

- Фермерського господарства "ЛІНЬКОВ"

- ОСОБА_1

про солідарне стягнення 1 991 684,42 грн заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фермерського господарства "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023 по справі №916/3642/22.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023 по справі №916/3642/22 та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 44 812,90 грн.

До вказаної апеляційної скарги доказів сплати судового збору скаржниками взагалі не додано.

Таким чином, заявниками апеляційної скарги не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, за текстом апеляційної скарги скаржник просить звільнити відповідачів від сплати судового збору, у зв`язку з фізичною неможливістю перерахувати кошти на рахунок суду через відсутність на окупованій територіїї банківських установ України. Крім того, заявник зазначає про відсутність у нього будь-яких коштів на рахунках у гривневому еквіваленті.

Розглянувши клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, які перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

За таких обставин, в задоволенні клопотання відповідачів про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити, оскільки наведені скаржником в апеляційній скарзі підстави для звільнення сплати судового збору не кореспондуються із зазначеним вище переліком підстав, визначених в ст.8 Закону України "Про судовий збір". Крім того, скаржником не надано до апеляційної скарги доказів відсутності на рахунках грошових коштів.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Таким чином, документами про відправлення сторонам у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів є квитанція поштового відправлення або фінансовий чек поштового відділення з описом вкладення. Одночасно, доказом надіслання копії заяви може бути також документ, що видається кур`єрськими службами доставки, а також відмітка про вручення. Розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги; таким доказом може бути й засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру.

Разом з тим, апелянтами додано в якості доказів надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні по справі роздруківку електронного листування щодо надсилання копії апеляційної скарги на електронну адресу: та , що не дозволяє суду переконатись у дійсності такого надсилання, а також перевірити, який саме документ було надіслано цій стороні та встановити факт отримання нею такого відправлення.

За таких обставин, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтами не надано належних та допустимих доказів відправки копії апеляційної скарги позивачу.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 Господарського процесуального кодексу України, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023 по справі №916/3642/22 становить 44 812,90 грн.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України з метою надання заявникам можливості виправити вказаний недолік шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, доказів сплати судового збору у встановленому чинним законодавством порядку та розмірі, а також доказів надсилання позивачу копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення позивачу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Фермерського господарства "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023 по справі №916/3642/22 на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Фермерського господарства "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023 по справі №916/3642/22.

2. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023 по справі №916/3642/22 залишити без руху.

3. Встановити Фермерському господарству "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 25.04.2023 по справі №916/3642/22, а також доказів надсилання позивачу копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Попередити Фермерське господарство "ЛІНЬКОВ" та ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош