ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3587/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

секретар судового засідання: Курко Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Курлович О.О.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039; );

до відповідача: Громадської організації ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ (просп. Шевченко, 6/2, м. Одеса, 65058; );

про розірвання договору, виселення, стягнення 992094,14 грн.

1. Суть спору.

ДКВ ОМР звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх.№3709/22 від 22.12.2022) до відповідача ГО «ЦСІ «НАДІЯ»», в якій позивач просить суд стягнути заборгованість з орендної плати та пеню, розірвати договір оренди нежитлового приміщення №1494 від 23.10.2015, укладений між ДКВ ОМР та ГО «ЦСІ «НАДІЯ»», виселити ГО «ЦСІ «НАДІЯ»» з нежитлових приміщень,

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення №1494 від 23.10.2015 щодо повного та своєчасного здійснення орендних платежів.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.12.2022 відкрито провадження у справі №916/3587/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.02.2023.

У судовому засіданні 01.02.2023 суд оголосив протокольну ухвалу, якою було відкладено підготовче засідання у справі на 13.03.2023.

У судовому засіданні 13.03.2023 суд оголосив протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження у справі № 916/3587/22 та призначення справи до розгляду по суті в засіданні суду на 03.04.2023.

У судовому засіданні 03.04.2023 суд дійшов висновку, що спір по справі №916/3587/22 розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, в зв`язку з чим судом було оголошено перерву у розгляді справи до 15.05.2023.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані поштові повідомлення про вручення: ухвали суду про відкриття провадження у справі від 27.12.2022 (а.с. 33), ухвали суду від 22.02.2023 (а.с. 37), ухвали суду від 13.03.2023 (а.с. 44), а також ухвали суду від 03.04.2023 (а.с.45).

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому 15.05.2023 засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та відкладено складення повного рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Як зазначає позивач, 23.10.2019 між ГО «ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ «НАДІЯ» та Департаментом комунальної власності Одеської міської ради укладено нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі під №1494 Договір оренди, згідно умов якого відповідачу надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності нерухоме майно, а саме нежилі приміщення першого поверху, загальною площею 520.9 кв.м. що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська. 59. строком до 23.10.2035.

Позивач додає, що Додатковим погодженням від 02.01.2019 сторони за взаємною згодою домовилися внести наступні зміни до Договору, чим перерахували місячну орендну плату, що з 02.01.2019 становитиме 65530.93 грн. без урахування ПДВ та індексу інфляції та є базовою ставкою орендної плати на місяць.

Однак, як зазначає позивач, в порушення вказаних вище вимог законодавства України. відповідач неналежним чином виконує взяті на себе за договором оренди зобов`язання, зокрема, орендарем систематично не сплачується орендна плата, що є порушенням умов, визначених в п.п. 2.2.. 2.4. договору оренди (щодо сплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі).

Згідно тверджень позивача, оскільки відповідачем систематично не сплачується орендна плата у повному обсязі, його заборгованість станом на 21.11.2022 становить 870 309,75 грн.

З огляду на несплату відповідачем вчасно та у повному розмірі орендної плати, позивачем згідно п. 5.2. договору оренди та відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідачу нарахована неня за несвоєчасне внесення орендної плати, за період з 16.02.2022 по 31.10.2022 у розмірі 121784,39 грн.

Окрім того позивач наголошує, що несплата відповідачем орендної плати призводить до того, що до місцевого бюджету м. Одеси не надходять належні кошти, чим порушуються права територіальної громади міста Одеси та значною мірою позбавляє Департамент того, на що він розраховував при укладенні договору оренди.

Таким чином позивач зазначає, що договір оренди від 23.10.2015 за № 1494 підлягає розірванню у судовому порядку, оскільки відповідачем систематично істотно порушуються умови Договору, зокрема у зв`язку з невнесенням відповідачем орендної плати.

Діючи в інтересах територіальної громади м. Одеса. Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів, вимагаючи розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати та пені, виселення відповідача із орендованого приміщення.

3.2. Доводи Громадської організації ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ.

Відповідач своїм процесуальним правом, передбаченим ст.165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористався.

4. Обставини справи, встановлені судом:

23.10.2015 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Громадською організацією ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ було укладено нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №1494, договір оренди нежилих приміщень (Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нерухоме майно, а саме нежилі приміщення першого поверху, загальною площею 520,9 кв.м., далі за текстом «Нежилі приміщення» та/або «Об`єкт оренди», які розташовані за адресою: місто Одеса, вулиця Пушкінська, 59.

Нежитлові приміщення першого поверху, належать Територіальній громаді міста Одеси, в особі Одеської міської ради, на праві комунальної власності, на підставі Свідоцтва про право власності, серії ЯЯЯ № 574002, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 01 лютого 2007 року.

Право власності на вищевказані нежилі приміщення першого поверху зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 02 лютого 2007 року в книзі: 5ог-119, номер запису: 312, реєстраційний номер: 17700400, згідно з Витягом про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 13432881, виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 02 лютого 2007 року, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 жовтня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 11736040.

Ринкова вартість Об`єкту оренди, згідно зі звітом про оцінку нежилих приміщень першого поверху, який був виконаний ТОВ «ОЦІНОЧНА ФІРМА «АБАКУС», станом на 25 серпня 2015 року, становить 6 922 415 гривень 00 копійок (без урахування податку на додану вартість).

Згідно п. 1.2. Договору термін дії договору оренди складає 20 років, а саме з 23 жовтня 2015 року до 23 жовтня 2035 року.

У п. 2.1. договору визначено, що орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 2.2. Договору, за орендовані нежилі приміщення першого поверху Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить 41 090 гривень 56 копійок, з урахуванням податку на додану вартість - 6 848 гривень 43 копійки та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

У п. 2.3. Договору сторони погодили, що до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, які надаються спеціалізованими організаціями.

Згідно п. 2.4. Договору, Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п. 2.5. Договору, Розмір орендної плати може бути змінений у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством.

У п.4.8. Договору, серед інших прав та обов`язків орендаря, передбачено право відповідача, передавати частину орендованих Нежилих приміщень в суборенду іншим особам чи організаціям лише за письмовим погодженням Орендодавця.

У 5-дениий термін з дати отримання дозволу на суборенду надати до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради копію договору суборенди. В іншому разі дозвіл втрачає силу.

Відповідно до п. 4.9. Договору Орендар не має права, без згоди Орендодавця, передавати Нежилі приміщення у користування третім особам за цивільно-правовими правочинами, укладати відносно Об`єкту оренди будь-які цивільно-правові правочини, в тому числі попередні договори та передавання будь-яким шляхом право оренди іншим особам.

Умовами п. 5.2. Договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені за прострочення виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Відповідно до п. 6.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання було наслідком форс-мажорних обставин, за умови повідомлення стороною, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, протилежну сторону у триденний термін.

Згідно з п. 3.4. Договору, передача Об`єкта оренди буде здійснена, згідно з вимогами чинного законодавства України та шляхом підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до п. 8.1. Договору, до нього додається розрахунок орендної плати.

02.01.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Громадською організацією ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ було укладено Додатковий договір № 2 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 23.10.2015, яким сторони погодили викласти п. 2.2 у новій редакції, згідно якої:

За орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з « 02» січня 2019 р. в розмірі 65530 грн. 93 коп., що розрахована на 01.12.2018 р. (без урахування податку на подану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства».

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 21, т.1), позивач звертався до відповідача із претензією від 31.10.2022 № 01-13/1502, в якій вимагав від останнього погасити заборгованість з орендної плати за договором в розмірі 754266,91 грн та пені в розмірі 936699,92 грн.

5. Позиція суду.

За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч.1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. 1, 7 ст.193 ГК України.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 1.1. Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 137-VIII від 17.03.2021 (далі Положення), Департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради.

Пунктом 1.2. Положення встановлено, що Департамент у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, рішеннями Одеської міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та цим Положенням.

Пунктом 2.2. Положення передбачено, що Департамент є уповноваженим органом, який виступає орендодавцем щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, за виключенням майна, орендодавцем якого уповноважено виступати інший виконавчий орган Одеської міської ради.

Відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про правовий режим воєнного стану», з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», з метою підтримки орендарів комунального майна територіальної громади м. Одеси шляхом зниження фінансового навантаження, враховуючи необхідність врегулювання питання внесення орендної плати у період воєнного стану, Одеська міська рада прийняла рішення від 29.06.2022 № 969-VIII «Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану».

Даним рішенням, зокрема у п. 1 встановлено, що на період воєнного стану та до його припинення (скасування) за договорами оренди комунального майна територіальної громади м. Одеси, укладеними до 24 лютого 2022 року, звільнено від орендної плати орендарів, які:

- за погодженням з орендодавцем використовують орендоване майно для розміщення гуманітарних штабів, складів, центрів волонтерської допомоги;

- є громадськими об`єднаннями та благодійними організаціями;

- орендують нерухоме комунальне майно закладів освіти комунальної власності територіальної громади м. Одеси, але не користуються ним у зв`язку із обмеженням доступу;

- є суб`єктами господарювання, що надають освітні послуги та не здійснюють діяльність у зв`язку з введенням воєнного стану;

- використовують нерухоме комунальне майно, що перебуває в управлінні Виконавчого комітету Одеської міської ради, та не здійснюють діяльність в орендованому об`єкті у зв`язку з введенням воєнного стану;

- орендують комунальне майно Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Одеса», але не використовують його у зв`язку з введенням воєнного стану.

Згідно з п. 2 рішення на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів після припинення чи скасування його дії в установленому порядку за договорами оренди комунального майна територіальної громади м. Одеси, укладеними до 24 лютого 2022 року, орендарям (за виключенням орендарів, вказаних у пункті 1 цього рішення, та орендарів єдиних майнових комплексів) орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договорами оренди (з урахуванням її індексації).

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 № 987-VIII «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 29 червня 2022 року № 969-VIII «Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану» доповнено пунктом 3 наступного змісту:

« 3. Орендодавцям комунального майна територіальної громади м. Одеси забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з цим рішенням, починаючи з 24 лютого 2022 року, за виключенням орендарів, зазначених в другому абзаці пункту 1 цього рішення, яким нарахування орендної плати відповідно до цього рішення забезпечити з дня погодження орендодавцем використання майна для розміщення гуманітарних штабів, складів, центрів волонтерської допомоги.».

За вказаних обставин, господарський суд доходить висновку, що у даному випадку до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме рішення Одеської міської ради від 29 червня 2022 року № 969-VIII, яким врегульовано звільнення від сплати орендної плати орендарів, які є громадськими об`єднаннями саме на період дії воєнного стану.

При цьому суд наголошує, що дане рішення є обов`язковим для Орендодавця, тобто у даному випадку не потрібно окремо приймати рішення щодо розміру орендної плати для відповідача, оскільки Одеська міська рада своїм рішенням поставила всіх орендарів комунального майна на території м. Одеса у рівні умови на період дії воєнного стану.

Положеннями ч.1 ст.1 Закону України «Про громадські об`єднання» передбачено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка.

Таким чином починаючи з 24 лютого 2022 року Громадська організація ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ була звільнена від сплати орендних платежів на підставі рішення Одеської міської ради від 29 червня 2022 року № 969-VIII «Про орендну плату за використання комунального майна територіальної громади м. Одеси у період дії воєнного стану».

Як вбачається судом із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 14), станом на 01.01.2022 у ГО ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ наявна переплата за орендними платежами у розмірі 106004,02 грн.

При цьому нарахована позивачем орендна плата, яка підлягала сплаті відповідачем за січень 2022 складає 95270,04 грн (в т.ч. ПДВ), однак з урахуванням наявної переплати, на думку суду, зазначена орендна плата вважається сплачено у встановленому договорі порядку та розмірі.

Таким чином, станом на 01.02.2022 у ГО ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ була наявна переплата за орендними платежами у розмірі 10733,98 грн.

При цьому позивач у зазначив, що у лютому 2022 року відповідачем внесено 84537,00 грн у якості сплати орендної плати за поточний період.

Таким чином, відповідачем у якості сплати орендної плати за користування орендованим приміщенням у лютому 2022 року внесено 95270,98 грн (переплата у розмірі 10733,98 грн та сплата за орендного платежу у розмірі 84537,00 грн).

Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, відповідно до умов договору, нараховано відповідачу за користування об`єктом оренди у лютому 2022 року орендну плату у розмірі 96508,55 грн (в т.ч. ПДВ), між тим, суд не погоджується із вказаним розрахунком, оскільки з 24 лютого 2022 року відповідач був звільнений від сплати орендної плати, та правомірним нарахуванням орендної плати є 79274,88 грн (96508,55 грн / на загальну кількість днів у лютому 2022 року * на 23 дня).

Отже суд зазначає, що у відповідача наявна переплата орендної плати за спірним договором у розмірі 15 996,10 грн (95270,98 грн -79274,88 грн).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що у Громадської організації ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ відсутня заборгованість перед Департаментом комунальної власності Одеської міської ради зі сплати орендної плати за договором оренди нежилих приміщень від 23.10.2015.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що у Громадської організації ЦЕНТР СПРИЯННЯ ІНВАЛІДАМ НАДІЯ відсутня заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди від 23.10.2015, господарський суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення пені, розірвання спірного договору у судовому порядку та виселення відповідача із займаних приміщень.

При цьому суд зазначає, що позивачем у позовній заяві не наведено інших підстав для розірвання договору оренди нежилих приміщень від 23.10.2015 та виселення відповідача із займаних приміщень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України убачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Як передбачено ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що при здійсненні розрахунку заборгованості, позивач не врахував обов`язкового до виконання на території м. Одеси рішення Одеської міської ради від 29 червня 2022 року № 969-VIII та не забезпечив звільнення від сплати орендної плати відповідачу згідно з цим рішенням, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Згідно п.2 ч.1, ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги відмову у задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2.Судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 25 травня 2023 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська