РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.05.2023Справа № 911/1591/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Свіденко С.К., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" (45000, обл. Волинська, м. Ковель, вул. Геологів, буд. 2, ідентифікаційний код 05500871)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд 61, ідентифікаційний код 41149437)

про визнання укладеним договору,

Представники сторін:

від позивача: Ткачук О.В.

від відповідача: Дунець Г.Я.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду Київської області звернулося Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" в якому позивач просить суд визнати договір про надання послуг з централізованого водовідведення від 01.05.2022 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд 61, ідентифікаційний код 41149437) та Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" (45000, обл. Волинська, м. Ковель, вул. Геологів, буд. 2, ідентифікаційний код 05500871) укладеним в редакції позивача.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним здійснюється приймання стічних вод від каналізації насосної станції (КНС) по вул. Сурікова в м. Ковель, яка належить Акціонерному товариству "Українська залізниця", до системи централізованого водовідведення Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" та очищає їх на очисних спорудах управління з наступним скидом у водоймище.

До 01.01.2022 взаємовідносини між позивачем та відповідачем були врегульовані договором № БМЕСУ-18-97К-002 про відведення стічних вод від 07.08.2018, де Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" виступало замовником, а Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" виконавцем.

Послуги з централізованого водопостачання споживачам (фізичним та юридичним особам) району Ковель-2 надаються AT "Українська залізниця" з власних водозаборів на підставі укладених зі споживачами договорів, тобто, населення та юрособи району Ковель-2 є абонентами відповідача. Стоки Споживачів району Ковель-2 потрапляють безпосередньо в мережі відповідача, цими мережами доставляються до КНС відповідача і лише на заключному етапі потрапляють на очисні споруди позивача.

До 01.01.2022 договори на централізоване водовідведення були укладені між споживачами та Ковельським УВКГ "Ковельводоканал", однак, з метою приведення фактичних відносин між позивачем і відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України та вимог справедливості і розумності, дані договори у зв`язку із припиненням дії договору № БМЕСУ-18-97К-002 також припинили свою дію з 01.01.2022.

Зокрема, позивач 30.11.2021 своїм листом № 1357 відповідно до умов договору повідомив відповідача про припинення дії договору № БМЕСУ-18-97К-002 про відведення стічних вод від 07.08.2018 з 01.01.2022 та рекомендував оформити з позивачем договірні відносини про надання Ковельським УВКГ "Ковельводоканал" АТ "Українська залізниця" послуг з очищення стічних вод на очисних спорудах управління. Втім, жодної відповіді від відповідача позивачу не надходило.

Оскільки, як про це вказує позивач на законодавчому рівні встановлено необхідність укладення договору на послуги з питного водопостачання та/або водовідведення у разі надання/отримання відповідних послуг, то за таких обставин й виникла необхідність звернення до суду з даним позовом.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що не зрозуміло про яку зміну балансової належності мережі зазначає відповідач, оскільки рішенням Ковельської міської ради Волинської області (п. 3 рішення) від 29.01.2015 № 65/2 стосується виключно комунальних підприємств міста Ковеля та бюджетних установ міста, а як, зазначено відповідачем у відзиві, AT "Українська залізниця" є господарським товариством.

Що стосується заперечень відповідача щодо відсутності на його балансовій мережі, зазначеної у додатку до запропонованого договору, то позивач зазначає, що Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" здійснювало приймання стічних вод від каналізаційної насосної станції (КНС) по вул. Сурікова в м. Ковель, яка належить AT "Українська залізниця", до системи централізованого водовідведення Ковельського "Ковельводоканал" та очищало їх на Очисних спорудах управління з наступним скидом у водоймище.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві останній заперечує щодо задоволенні позовних вимог, вказуючи, що позовна заява мотивована діяльністю Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" в частині розірвання договорів з фізичними та юридичними особами району Ковель-2 м. Ковель Волинської області про надання послуг з централізованого водовідведення.

В той час, розірвавши договори з абонентами, каналізаційні мережі яких підпадають під дію рішення Ковельської міської ради № 65/2 від 29.01.2015 Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" розірвало договір з АТ "Українська залізниця" № БМЕСУ-18-97К-002 від 07.08.2018 згідно якого останнє надавало послуги Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" з відведення стічних вод від абонентів району Ковель-2 м. Ковель Волинської області.

Відповідач звертає увагу на те, що при розірвані договорів Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на централізоване водовідведення з абонентами району Ковель-2 м. Ковель Волинської області, ці абоненти не стають автоматично абонентами відповідача.

Відтак, на переконання відповідача, метою розірвання вказаних договорів є діяльність з примусу АТ "Українська залізниця" прийняти на баланс каналізаційну мережу Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" та укласти абонентські договори про відведення стічних вод.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що у схемі доданій позивачем до додатку до проекту договору від 01.05.2022 відображаються лише мережі, належні AT "Українська залізниця", однак, мережі, які під`єднанні до вказаних мереж (і не належать AT "Укрзалізниця") у цьому додатку відсутні.

Листом від 30.05.2022 № 1636 щодо розгляду проекту договору відповідач повідомляв позивача, що для належного розгляду всіх умов проекту договору потрібно надати додаток № 1 до акту розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін зі зміненим масштабуванням з відображенням меж відповідальності на вул. Сурікова у місті Ковелі.

Втім, як зазначає відповідач, позивач навпаки надав акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін у масштабі 1:1000. Щодо перебування на балансі AT "Українська залізниця" каналізаційної насосної станції по вул. Сурікова в м. Ковель відповідач жодних заперечень не має.

Також, відповідач зазначає, що відносини між сторонами були врегульовані договором № БМЕСУ-18-97К-002 від 07.08.2018, однак, Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" з 01.01.2022 розірвало договори з фізичними та юридичними особами району Ковель-2 м. Ковель Волинської області про надання послуг з централізованого водовідведення. Розірвавши договори з абонентами, позивач розірвав договір і з АТ "Українська залізниця" № БМЕСУ-18-97К-002 від 07.08.2018 згідно якого останнє надавало послуги Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" з відведення стічних вод від абонентів району Ковель-2 м. Ковель Волинської області.

Водночас, відповідач звертає увагу суду, на те, що при розірвані договорів Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на централізоване водовідведення з абонентами району Ковель-2 м. Ковель Волинської області, ці абоненти не стають автоматично абонентами АТ "Українська залізниця", а каналізаційні мережі - мережами АТ "Українська залізниця".

Відтак, відповідач вказує, що метою розірвання вказаних договорів є діяльність з примусу АТ "Українська залізниця" прийняти на баланс каналізаційну мережу Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" та укласти абонентські договори про відведення стічних вод.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.09.2022 позовну заяву № 805 від 01.09.2022 Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" та додані до неї документи передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 позовну заяву Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: попереднього (орієнтовний) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; докази направлення цієї заяви відповідачу; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, або відомості, що такі заходи не вчинялися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; належних доказів надіслання (касовий чек, поштова квитанція з описом вкладення тощо) Акціонерному товариству "Українська залізниця" та філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" копії позовної заяви та доданих до неї документів, саме тих, що були перелічені в додатках до позовної заяви поданої до суду.

25.10.2022 до Господарського суду міста Києва від Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на виконання вимог ухвали суду надійшли докази на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.11.2022.

25.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ВКЗ.

29.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 підготовче засідання відкладено на 21.12.2022.

07.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову.

12.12.2022 та 16.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

21.12.2022 у підготовчому засіданні оголошено перерви до 01.02.2023.

22.12.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення щодо відповіді на відзив.

31.01.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача із супровідним листом надійшла схема мереж централізованого водовідведення мікрорайону "Ковель-2" в м. Ковель, довідка Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" від 30.01.2023 № 97.

У підготовчому засіданні 01.02.2023 оголошено перерву до 22.02.2023.

08.02.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача із супровідним листом надійшла схема мереж централізованого водовідведення мікрорайону "Ковель-2" в м. Ковель, довідка Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" від 30.01.2023 № 97.

20.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечити проведення судового засідання в даній справі в режимі відео конференції в приміщенні Господарського суду Львівської області.

21.02.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 задоволено клопотання відповідача про участь в режимі відеоконференції. Підготовче засідання відкладено на 15.03.2023. Доручено Господарському суду Львівської області забезпечити 15.03.2023 о 12:00 год. проведення в режимі відеоконференції підготовчого засідання у справі № 911/1591/22, яке відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44 - Б в залі судових засідань № 9.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.04.2023.

У судовому засіданні 12.04.2023 оголошено перерву до 03.05.2023.

У судовому засіданні 03.05.2023 оголошено перерву до 10.05.2023

04.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 10.05.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 10.05.2023 дослідивши її матеріали та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" належить до комунальної форми власності та є одним з основних надавачів послуг водопостачання та водовідведення в м. Ковелі та Ковельському районі.

Відповідно до Статуту Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" предметом його діяльності, серед інших, є надання послуг водопостачання та водовідведення різним категоріям споживачів (населення промислові та інші підприємства, установи, організації) згідно укладених договорів та діючих тарифів (пп. 3.2.1.).

Основним видом діяльності позивача за КВЕД згідно Виписки з ЄДР:

36.00 забір, очищення та постачання води (основний)

43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціювання

43.29 Інші будівельно-монтажні роботи

71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах

37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Відповідно до Зведеного переліку суб`єктів природних монополій Антимонопольного комітету України Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" займає монопольне становище з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у Волинській області.

Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" здійснює приймання стічніх вод від каналізаційної насосної станції (КНС) по вул. Сурікова в м. Ковель, яка належить AT "Українська залізниця", до системи централізованого водовідведення Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" та очищає їх на Очисних спорудах управління з наступним скидом у водоймище.

Як про це вказує позивач, специфіка правовідносин полягає в наступному: до КНС по вул. Сурікова в м. Ковель по каналізаційних мережах АТ "Українська залізниця" надходять стічні води від населення та юридичних осіб, які проживають/ розташовані в районі Ковель-2; КНС відповідача здійснює перекачування стоків, що зібрані самопливом від фізичних та юридичних осіб району Ковель-2; АТ "Українська залізниця" здійснює транспортування стоків своїми напірними колекторами від КНС до камер переключення Ковельського УВКГ "Ковельводоканал"; безпосередня очистка стічних вод здійснюється очисними спорудами позивача.

До 01.01.2022 взаємовідносини між позивачем та відповідачем були врегульовані договором № БМЕСУ-18-97К-002 про відведення стічних вод (далі - договір) від 07.08.2018 року, де Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" виступало замовником, а АТ "Українська залізниця" - виконавцем.

Згідно умов Договору AT "Українська залізниця" здійснювало надання послуг з відведення стічних вод від абонентів району Ковель-2.

Позивач зазначає, що АТ "Українська залізниця" згідно до Зведеного переліку суб`єктів природних монополій Антимонопольного комітету України займає монопольне становище з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у Волинській області.

Відтак, за доводами позивача, ситуація полягала в наступному:

- послуги з централізованого водопостачання споживачам (фізичним та юридичним особам) району Ковель-2 надаються AT "Українська залізниця" з власних водозаборів на підставі укладених зі споживачами договорів, тобто, населення та юрособи району Ковель-2 є абонентами відповідача;

- щодо водовідведення: стоки споживачів району Ковель-2 потрапляють безпосередньо в мережі відповідача, цими мережами доставляються до КНС відповідача і лише на заключному етапі потрапляють на Очисні споруди позивача;

- до 01.01.2022 договори на централізоване водовідведення були укладені між Споживачами та Ковельським УВКГ "Ковельводоканал", однак, з метою приведення фактичних відносин між позивачем і відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України та вимог справедливості і розумності, дані договори у зв`язку із припиненням дії договору № БМЕСУ-18-97К-002 також припинили свою дію з 01.01.2022.

Враховуючи всі обставини, 30.11.2021 Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" своїм листом № 1357 відповідно до умов договору повідомило відповідача про припинення дії договору № БМЕСУ-18-97К-002 про відведення стічних вод від 07.08.2018 з 01.01.2022 та рекомендувало оформити з позивачем договірні відносини про надання Ковельським УВКГ "Ковельводоканал" AT "Українська залізниця" послуг з очищення стічних вод на очисних спорудах управління.

21.02.2022 позивач знову своїм листом № 153 звернувся до відповідача з вимогою негайно припинити скидання своїх стічних вод до централізованих мереж Ковельського УВКГ "Ковельводоканал" та наголосив про необхідність в терміновому порядку укласти договір на надання послуг з централізованого водовідведення.

Жодної відповіді на вказані вище листи від відповідача не надходили.

27.03.2022 у зв`язку із відсутністю договірних відносин та продовженням скиду стічних вод від каналізаційної насосної станції по вул. Сурікова в м. Ковель, яка належить AT "Українська залізниця", до системи централізованої водовідведення Ковельського УВКГ "Ковельводоканал", позивач листом № 188 звернувся до відповідача із закликом AT "Українська залізниця" до конструктивного діалогу та укладення відповідного договору між підприємствами або шляхом передачі відповідних інженерних мереж на баланс управління.

14.04.2022 від відповідача надійшов лист б/н та дати, в якому "ВСП "Львівська дирекція" не заперечує щодо передачі в комунальну власність об`єктів водовідведення на ст. Ковель та пропонує встановити рівноцінні договірні умови, які діяли до 01.01.2022.

03.05.2022 супровідним листом № 309 Ковельським УВКГ "Ковельводоканал" було надіслано відповідачу договір про надання послуг з централізованого водовідведення від 01.05.2022 у двох примірниках для узгодження та підписання в двадцятиденний термін.

У відповідь на лист позивача, відповідач листом від 30.05.2022 № 1636 звернувся з проханням надати додаток № 1 до акту розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін зі зміненим масштабуванням з відображенням меж відповідальності на вулиці Сурікова в місті Ковель.

21.06.2022 Ковельським УВКГ "Ковельводоканал" листом № 483 було надіслано додаток № 1 до акту розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в масштабі 1:1000.

В той час, позивач вказує, що жодної відповіді від AT "Українська залізниця" не надійшло, договір не повернуто, що у свою чергу й послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що вода стічна - вода, що утворилася в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар`єрної і дренажної води), а також відведена з забудованої території, на якій вона утворилася внаслідок випадання атмосферних опадів

Приписами ст. 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" водовідведення - діяльність із збирання, транспортування та очищення стічних вод за допомогою систем централізованого водовідведення або інших споруд відведення та/або очищення стічних вод.

Так, надання послуг з очищення стічних вод є складовою процесу водовідведення, тобто, питання надання вказаних послуг врегульовано ЗУ "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", приписи статті 11 якого відсилають до правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Відповідно до п. 10 Загальних положень "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення", затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 01.12.2017 № 316 з врахуванням Змін, затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 09.11.2021 № 286, приймання стічних вод споживачів до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди здійснюється виключно за договорами.

Виробник укладає зі споживачем договір за умови, що каналізаційна мережа та КОС мають резерв пропускної спроможності. Виробник приймає стічні води споживача до системи централізованого водовідведення за умови, що показники якості стічних вод споживача відповідають вимогам цих Правил, місцевих правил приймання та умовам укладеного з виробника договору.

Змістом пунктів 3, 6, 10 Загальних положень "Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" та "Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення", затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 01.12.2017 № 316 встановлено, що дані правила поширюється на суб`єктів господарювання, які надають послуги із централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод).

Як було встановлено судом вище, позивачем 03.05.2022 супровідним листом № 309 було надіслано відповідачу договір про надання послуг з централізованого водовідведення від 01.05.2022 у двох примірниках для узгодження та підписання в двадцятиденний термін

В той час, у відповідь на лист позивача, відповідач листом від 30.05.2022 № 1636 звернувся до позивача з проханням надати додаток № 1 до акту розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін зі зміненим масштабуванням з відображенням меж відповідальності на вул. Сурікова в місті Ковель.

21.06.2022 Ковельським УВКГ "Ковельводоканал" листом № 483 було надіслано додаток № 1 до акту розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в масштабі 1:1000.

Втім, відповідачем не був повернутий позивачу підписаний примірник договору.

Що стосується перебування на балансі AT "Українська залізниця" мереж зазначених у додатку до проекту договору від 01.05.2022, то відповідач повідомляє слідуюче. У схемі доданій позивачем до договору відображаються лише мережі, належні AT "Українська залізниця", однак, мережі, які під`єднанні до вказаних мереж (і не належать AT "Укрзалізниця") у цьому додатку відсутні.

Як слідує із наявних в матеріалах справи доказів, та встановлено судом, відповідач листом від 30.05.2022 № 1636 щодо розгляду проекту договору повідомляв позивача, що для належного розгляду всіх умов проекту договору потрібно надати додаток № 1 до акту розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін зі зміненим масштабуванням (зменьшеним) з відображенням меж відповідальності на вул. Сурікова у місті Ковелі.

Втім, позивач навпаки надав акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін у масштабі 1:1000 (збільшений). Щодо перебування на балансі AT "Українська залізниця" каналізаційної насосної станції по вул. Сурікова в м. Ковель відповідач жодних заперечень не має.

Проте, суд зазначає, що з такого масштабу ( збільшеного) неможливо встановити розташування всіх мереж відповідача та під`єднані до них мережі позивача .

Відносини між сторонами були врегульовані договором № БМЕСУ-18-97К-002 від 07.08.2018, однак, Ковельське УВКГ "Ковельводоканал" з 01.01.2022 розірвало договори з фізичними та юридичними особами району Ковель-2 м. Ковель Волинської області про надання послуг з централізованого водовідведення, натомість, розірвавши договори з абонентами, позивач розірвав договір і з АТ "Українська залізниця" № БМЕСУ-18-97К-002 від 07.08.2018, згідно якого останнє надавало послуги Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" з відведення стічних вод від абонентів району Ковель-2 м. Ковель Волинської області.

Відповідач звертає увагу суду, на те, що при розірвані договорів Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" на централізоване водовідведення з абонентами району Ковель-2 м. Ковель Волинської області, ці абоненти не стають автоматично абонентами АТ "Українська залізниця", а каналізаційні мережі - мережами АТ "Українська залізниця".

Відтак, відповідач вказує, що метою розірвання вказаних договорів є діяльність з примусу АТ "Українська залізниця" прийняти на баланс каналізаційну мережу Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" та укласти абонентські договори про відведення стічних вод.

Із долученої відповідачем до матеріалів справи схеми розміщення каналізації ст. Ковель, вбачається позначені каналізаційні мережі Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал", самоплинні стоки яких впадають у мережу AT "Українська залізниця" (червоний колір) та мережі, які підпадають під дію договору № УЗ/ЦБМЕС-21383/ю від 07.10.2021 (жовтий колір).

Таким чином, оскільки із умов проекту договору від 01.05.2022 та схемі доданій позивачем до договору (додаток № 1 акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності) сторін відображаються лише мережі належні AT "Українська залізниця", а мережі, які впадають у вказані мережі (і належать Ковельському управлінню водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал") в цьому додатку відсутні, то за таких обставин суд погоджується із доводами відповідача, що останній був позбавлений можливості належним чином розглянути умови договору, а отже, й підписати його у редакції запропонованій позивачем.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативними актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1-5 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За приписами ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Положеннями ч. 1 ст. 642 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленістю двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов поговору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, їло визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч. 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Істотними вважаються умови договору: 1) визнані такими за законом; 2) необхідні для договорів даного виду, тобто прямо не названі у законі як істотні, але є необхідними для договорів певного виду; 3) ті, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Отже, всі умови договору - істотні, звичайні і випадкові - з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами.

В цьому полягає сенс цивільно-правового договору, як правової форми узгодження волі сторін, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, лише після узгодження всіх умов договору, які притаманні для певного виду договору, сторони можуть їх виконати.

Згідно ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Таким чином, з викладеного вище слідує, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не представлено суду доказів узгодження сторонами всіх істотних умов спірного договору.

Разом з тим, суд відзначає, що примусовий порядок укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється, зокрема, ст. 187 Господарського кодексу України.

Так, статтею 187 Господарського кодексу України передбачено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Таким чином, зі змісту наведеної норми закону вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування. В інших випадках спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зв`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору.

В якості підстав для укладення договору позивач посилається на те, що на законодавчому рівні встановлено необхідність укладення договору на послуги з питного водопостачання та/або водовідведення у разі надання/отримання відповідних послуг.

Втім, суд вказує, що у позові не наведено жодної зобов`язальної норми закону, яка б у свою чергу зобов`язувала AT "Українська залізниця" укласти спірний договір з Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал".

Крім того, судом встановлено, що відповідач 14.04.2022 звернувся із листом до міського голови м.Ковель та УВКГ "Ковельводоканал", в якому повідомляв, що водовідведення не є профільним видом його діяльності, а тому беручи до уваги Закон України " Про місцеве самоврядування в Україні" він не заперечує щодо передачі в комунальну власність об`єктів водовідведення на ст.Ковель. Однак, для вирішення цього питання необхідне рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на прийняття у комунальну власність таких об`єктів. А до цього часу пропонує встановити рівноцінні договірні умови які діяли до 01.01.2022.

Вказані обставини позивачем не заперечувались.

Отже, суд вказує, що відповідачем були вчинені всі дії для врегулювання вказаних спірних відносин, зокрема і погодження передачі у комунальну власність об`єктів водовідведення на ст.Ковель. Проте, ані комунальне підприємство УВКГ "Ковельводоканал", ані Ковельська міська рада ( яка є засновником позивача) не вчинили дій по прийняттю мереж водовідведення відповідача.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Так, правочин може виражатися мовчанням сторони у випадку, якщо зазначене передбачено умовами договору чи закону.

Однак, суд вказує, що позивачем у позові не наведено доводів в силу умов якого договору чи закону спірний договір може бути визнаний судом укладеним.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що при зверненні до суду з даним позовом, позивачем не доведено підстав з посиланням на відповідні засоби доказування з якими чинне законодавство обумовлює можливість визнання договору укладеним, в тому числі й спірного, а судом у свою чергу таких підстав не встановлено.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" (45000, обл. Волинська, м. Ковель, вул. Геологів, буд. 2, ідентифікаційний код 05500871) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд 61, ідентифікаційний код 41149437) про визнання укладеним договору - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 26.05.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ