ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
"24" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3304/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.
при секретарі судового засідання Гутникова О.С.
розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України про ухвалення додаткового рішення за вх.№2-558/23 від 21.04.2023
у справі № 916/3304/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТІС-БІЛДІНГ
про стягнення 336 118, 12 грн.
за участю представників:
від позивача: Сторожук Д.І. ордер серія ВН №1205233 від 02.12.2022;
від відповідача: не з`явився.
У судовому засіданні 20.04.2023, за участю представника позивача, господарським судом Одеської області проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі №916/3304/22, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України до Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТІС-БІЛДІНГ про стягнення 336 118, 12 грн. задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТІС-БІЛДІНГ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України суму основного боргу у розмірі 246 809, 17 грн., пеню у розмірі 61 803, 72 грн., втрати від інфляції 23 772, 46 грн., 3 % річних 3 732, 57 грн., а також витрати по сплати судового збору у розмірі 5 041, 77 грн. Повний текс рішення складено 01.05.2023.
21.04.2023 за вх.№2-558/23 господарським судом одержано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України про ухвалення додаткового рішення, в якій останнє просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №916/3304/22 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТІС-БІЛДІНГ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України судові витрати на правову допомогу у розмірі 100 000 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.04.2023 призначено судове засідання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України на "04" травня 2023 р. об 10:20, із повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні щодо судових витрат на професійну правничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України, за участю представника позивача, судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 24.05.2023р. о 15:30, із повідомленням учасників справи про судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні 24.05.2023 просив суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000 грн. на користь позивача.
Отже, виходячи з того, що сторони у справі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а також з того, що сторони не викликалися судом у судове засідання, та в силу вимог ч.4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, господарський суд визнав за можливе розглянути заяву позивача про судові витрати за відсутністю сторін у судовому засіданні.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:
- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);
- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).
Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як встановлено господарським судом, 20.04.2023 судом ухвалено рішення у справі у справі №916/3304/22, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України до Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТІС-БІЛДІНГ про стягнення 336 118, 12 грн. задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю КАРТІС-БІЛДІНГ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України суму основного боргу у розмірі 246 809, 17 грн., пеню у розмірі 61 803, 72 грн., втрати від інфляції 23 772, 46 грн., 3 % річних 3 732, 57 грн., а також витрати по сплати судового збору у розмірі 5 041, 77 грн.
При цьому, під час розподілу судових витрат позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, судом не вирішено питання щодо судових витрат позивача на професійну (правничу) допомогу, оскільки позивачем у позові наведено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу та у судовому засіданні 20.04.2023 представником позивача повідомлено суду про те, що докази понесених судових витрат будуть надані позивачем в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.
21.04.2023 за вх.№2-558/23 господарським судом одержано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України про ухвалення додаткового рішення.
На підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу позивачем надано до суду:
1)свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія ОД №003109 від 15.07.2017;
2) ордер серія ВН №1205233 від 02.12.2022;
3) договір №96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022;
4) додаткова угода №4 від 01.12.2022 до договору №96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022;
5) детальний опис наданих послуг від 21.04.2023.
Так, згідно з умовами договору №96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022, укладеного між Сторожук Дмитро Івановичем (надалі іменується - Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАНИ УКРАЇНИ» (в подальшому - Клієнт) Клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання-доручення (усно або письмово), а Адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення Клієнта надати йому за плату юридичні послуги, щодо здійснення представництва (правової(правничої) допомоги) прав та інтересів Клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах У країни, правоохоронних органах тощо.
За змістом п. 3.1. договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надаються, у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 2 додаткової угоди №4 від 01.12.2022 до договору №96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022 Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надасться у розмірі 100 000 грн., що є фіксованою платою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, у наступному порядку - протягом і 5 робочих днів і дня проголошення рішення Господарського суду Одеської області.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Отже, господарський суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.
Аналогічні за своїм змістом правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №908/270/21.
Також, господарським судом враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та у постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, згідно з яким суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до правового висновку, який наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як свідчать матеріали справи отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат на правничу допомогу підтверджується матеріалами справи, а саме участю представника позивача - адвокатом Сторожук Д.І. у судових засіданнях, підготовкою і подачею за його підписом позовної заяви, заяви про дистанційне ознайомлення, відповіді на відзив, клопотання про долучення доказів від імені і в інтересах позивача.
З огляду на вищевикладене та оцінивши подані докази, господарський суд зазначає, що у додатковій угоді №4 від 01.12.2022 до договору №96 про надання правової (правничої) допомоги від 17.10.2022 вартість послуг адвоката (гонорар) визначено у фіксованому розмірі у сумі 100 000 грн., однак врахувавши характер правовідносин, що склалися між учасниками справи, складність цієї справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг, обсяг матеріалів справи, врахувавши принципи співмірності та розумності судових витрат, господарський суд дійшов висновку, що обґрунтованим та пропорційним до предмету спору понесені позивачем витрати мають бути відшкодовані відповідачем частково у розмірі 50 000 грн.
Керуючись ст.ст.123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України суд,-
Д О Д А Т К О В О В И Р І Ш И В:
1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Крани України про ухвалення додаткового рішення за вх.№2-558/23 від 21.04.2023 у справі № 916/3304/22 задовольнити частково.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне додаткове рішення складено 29.05.2023.
Суддя Г.Є. Смелянець