ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 Справа № 914/670/23

м. Львів

За позовом: Відділу освіти Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, смт. Куликів, Львівського району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м. Львів

про стягнення 110214,50 грн

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua. не здійснювалося.

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

1.1. Відділ освіти Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області (надалі - позивач, Відділ освіти) звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (надалі відповідач, товариство) про стягнення 110214,50 грн заборгованості за Договором про закупівлю №4с від 16.03.2021 року, з яких 72 230,40 грн сума основного боргу, 2 065,00 грн пеня, 9622,80 грн штраф, 23215,13 грн індекс інфляції та 3081,17 грн 3% річних.

1.2. Ухвалою суду від 06.03.2023 після усунення недоліків позивачем, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.

1.3. Заперечень від сторін проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження у встановлений чинним процесуальним законом строк не надходило.

1.4. Сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

1.5. Суд звертає увагу, що ухвала суду надсилались позивачу на електронну пошту зазначену ним у позовній заяві, а відповідачу за місцезнаходженням відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

1.6. Поштова кореспонденція надіслана відповідачу була повернута на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», про що свідчить наявний в матеріалах справи поштовий конверт з Довідкою Ф.20.

1.7. Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

1.8. Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

1.9. Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу.

1.10. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», «закінчення терміну зберігання» тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

1.11. Сам лише факт не отримання учасником провадження кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

1.12. Крім того, згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

1.13. З огляду на викладене відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень, подати відзив на позовну заяву у встановлені ГПК України строки та забезпечити явку свого уповноваженого представника у судове засідання.

1.14. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.15. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

2. АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. Позивач зазначає про порушення відповідачем умов Договору про закупівлю №4с від 16.03.2021 року, в частині відпуску дизельного палива, яке оплачене позивачем в повному обсязі та вказує про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Прайм Лайт» 110214,50 грн заборгованості, з яких 72 230,40 грн сума основного боргу, 2 065,00 грн пеня, 9622,80 грн штраф, 23215,13 грн індекс інфляції та 3081,17 грн 3% річних.

2.2. Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. 16.03.2021 року між Відділом освіти Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області (покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (постачальник за договором) укладено Договір про закупівлю №4с, за яким постачальник прийняв на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар Дизельне паливо згідно ДК 021:2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти», а покупець зобов`язався сплатити і прийняти вказаний товар.

3.2. Окремі положення Договору:

Асортимент, кількість та ціна товару вказана в Специфікації до цього Договору, яка є невід`ємною його частиною (Додаток №1) (п. 1.2.).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за картками /талонами на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 р. (п. 1.4.).

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту отримання товару згідно умов Договору (п. 2.1.).

Ціна договору становить: 96 228,00 грн., в т. ч. ПДВ (20%) 16 038,00 грн (п. 3.1.).

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі в розмірі 100% від вартості фактично отриманого товару протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати отримання товару належної якості, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника (п. 4.1.).

Оплата здійснюється на підставі накладної, зведеної видаткової накладної, оформлених продавцем, в якій зазначається кількість фактично отриманого палива згідно карток/талонів за місяць (п. 4.3.).

Передача замовнику товару Дизельне паливо здійснюється постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів замовника при пред`явленні довіреними особами замовника талону (скретч-картки) згідно з «Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. Початок дії талонів (скретч- карток) визначається датою передачі талонів (скретч-карток) замовнику. Після надання талонів (скретч-карток) ціна за одиницю товару не може бути змінена до закінчення строку дії талонів (скретч-карток) (п. 5.2.).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлений Товар (п.6.1.1.).

Постачальник зобов`язаний забезпечити наявність товару на АЗС для безперебійної передачі його замовнику у строки, встановлені цим Договором (п. 6.3.1.).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання покупцем зобов`язань, визначених цим Договором, з винної сторони стягується пеня у розмірі облікової ставки НБУ від суми вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення (п. 7.2.).

У разі не поставки/недопоставки товару у строки, передбачені Договором, поставки товару неналежної якості, Постачальник сплачує на вимогу Покупця штраф в розмірі 10% від суми Договору (п. 7.3.).

3.3. Відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору) товаром за вказаним Договором є Дизельне паливо ДК 021:20-9, у кількості 4050 л., на загальну суму 96 228,00 грн. Ціна за одиницю товару з ПДВ становить 23,76 грн.

3.4. Матеріали справи містять копію Видаткової накладної №52 від 23.03.2021 року на загальну суму 96 228,00 грн. Видаткова накладна підписана представниками сторін та скріплена печатками.

3.5. Відповідно до Акту приймання-передачі талонів на пальне від 23.03.2021 року постачальник передав у власність, а покупець прийняв талони на пальне у кількості 285 (двісті вісімдесят п`ять ) шт.: Дизельне паливо - 165 шт. по 10 л., 120 шт. по 20 л.

3.6. 25.03.2021 року позивачем перераховано на користь ТОВ «Прайм Лайт» 96 228,00 грн, призначення платежу «за дизельне паливо; згід. накл.№52 від 23.03.2021р. уг. №4с від 16.03.2021; в т. ч. ПДВ 16038,00», що підтверджується копією платіжного доручення №67.

3.7. Позивач вказує, що наприкінці серпня водій шкільного автобуса неодноразово здійснював спроби заправити шкільний автобус дизельним паливом, зокрема 25.08.2021 р. та 26.08.2021 р. на АЗС МОТТО у м. Дубляни Львівської області, однак оператор АЗС відмовив у відпуску пального за пред`явленими талонами у зв`язку із тим, що талони не сприймає комп`ютерна система АЗС оскільки талони на пальне не оплачено та не активовано.

3.8. Матеріали справи містять Доповідну записку №2 від 03.09.2021 року водія шкільного автобуса та Доповідну записку №115 від 03.09.2021 року директора Куликівського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів.

3.9. Крім того до матеріалів справи долучено Акт від 01.09.2021 року складений комісією працівників відділу освіти Куликівської селищної ради в складі начальника відділу освіти, головного бухгалтера відділу освіти та фахівця відділу освіти про те, що в зв`язку з відмовою заправки шкільного автобуса по наявних талонах поставлених Відділу освіти ТОВ «Прайм-Лайт» працівники кілька днів намагались сконтактувати з представниками товариства, однак всі телефонні номери виявились не діючими або не відповідали. Тому 01 вересня 2021 року було здійснено виїзд по юридичній адресі ТОВ «Прайм - Лайт» м. Львів вул. Єфремова, 84/1Б. Даний будинок знаходиться у Франківському районі міста Львова - жодного представництва товариства у вказаному багатоповерховому житловому будинку немає.

3.10. Позивач неодноразово звертався до відповідача з Претензійними листами щодо невиконання умов Договору про закупівлю №4с від 16.03.2021 року. Зокрема до матеріалів справи долучено Претензійний лист №368 від 03.09.2021 року, №01-21-21/65 від 18.02.2022 року та №01-21/41 від 14.02.2023 року. Відповіді на вказані листи матеріали справи не містять.

3.11. Також зазначено, що про вказані події Клопотанням №377 від 09.09.2021 року повідомлено ТУ Національної поліції у Львівській області.

3.12. Позивач зазначає, що на даний час, реалізацію дизельного палива в кількості 3040 літрів на суму 72 230,40 грн по отриманих Відділом освіти талонах від ТОВ «Прайм-Лайт» не проведено. Невикористані талони на пальне долучено позивачем до матеріалів справи.

4. ОЦІНКА СУДУ

4.1. Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

4.2. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

4.3. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.4. За своєю правовою природою укладений сторонами Договір про закупівлю №4с від 16.03.2021 року є договором купівлі-продажу.

4.5. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

4.6. Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

4.7. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

4.8. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.9. Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

4.10. Матеріалами справи підтверджено, що Відділом освіти було здійснено платіж на користь ТОВ «Прайм Лайт» в розмірі 96 228,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №67 від 25.03.2021 року.

4.11. Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

4.12. Згідно ч.1 ст.693 ЦК України у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

4.13. Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

4.14. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

4.15. Варто зазначити, що талони на пальне видаються як підтвердження права покупця на отримання фіксованої кількості товару певного найменування і марки, позначених на них, а товаром фактично є нафтопродукт дизельне паливо.

4.16. З врахуванням наведеного суд зазначає, що передача покупцю талонів на пальне не свідчить про передання відповідачем позивачу товару за Договором, а лише підтверджує факт передачі паливних карток чи талонів, які надавали право позивачу на отримання відповідної кількості товару (палива) в майбутньому.

4.17. Вказане підтверджується і умовами Договору, якими встановлено, що передача замовнику товару Дизельне паливо здійснюється постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів замовника при пред`явленні довіреними особами замовника талону (скретч-картки) згідно з «Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (п. 5.2. Договору).

4.18. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідач передав талони на пальне у кількості 285 шт.: талони по 10 л дизельне паливо - 165 шт.; талони по 20 л дизельне паливо - 120 шт.

4.19. Отримання позивачем талонів на пальне на отримання товару за Договором підтверджується Актом приймання-передачі талонів на пальне від 23.03.2021 року, який підписано повноважними представниками та завірено відтисками печаток юридичних осіб сторін Договору.

4.20. Як вбачається з матеріалів справи відпуск палива на підставі талонів переданих відповідачем в повному обсязі не було забезпечено, зокрема до матеріалів справи долучено невикористані позивачем талони на пальне в загальній кількості 212 шт.: талони по 10 л - 120 шт.; талони по 20 л - 92 шт.

4.21. Суд зазначає, що Договором між сторонами не визначалося додаткових умов чи дій позивача для отримання палива на АЗС при пред`явленні карток. Відсутність співпраці між відповідачем і АЗС, відсутність оплати зі сторони відповідача не можуть вважатись об`єктивними обставинами неможливості виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, оплачених позивачем у повному обсязі.

4.22. Суд звертає увагу, що позивач неодноразово звертався до відповідача з Листами щодо невиконання останнім умов Договору, однак відповіді на вказані листи позивачем не отримано.

4.23. Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

4.24. Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

4.25. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільний кодекс України).

4.26. Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 Цивільного кодексу України).

4.27. Із суті правовідносин, що виникли між сторонами, та виходячи з обставин справи, зокрема, здійснення позивачем оплати товару у повному розмірі, суд зазначає, що фактично позивачем придбано товар пальне на умовах передоплати, тому до правовідносин застосовуються положення ст. 693 Цивільного кодексу України.

4.28. Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати

4.29. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

4.30. Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

4.31. Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми

4.32. З огляду на те, що на момент ухвалення рішення, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов Договору про закупівлю №4с від 16.03.2021 року, а саме відпуску товару на підставі талонів на суму здійсненої позивачем оплати, а також не містять доказів заміни талонів на пальне чи повернення позивачу сплачених коштів за неотриманий товар, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення суми попередньо сплачених коштів в сумі 72 230,40 грн.

4.33. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

4.34. Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

4.35. Водночас, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч.2 ст.218 ГК України).

4.36. Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

4.37. Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано, і такі підстави судом не встановлено.

4.38. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.39. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

4.40. Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

4.41. З врахуванням цих положень позивачем на підставі п. 7.2. Договору нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 2 065,00 грн.

4.42. Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування пені суд, провівши відповідний перерахунок з врахуванням настання моменту прострочення боржника та встановлених законом обмежень, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню

4.43. Крім того на підставі п. 7.3. Договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення 9 622,80 грн штрафу.

4.44. Перевіривши правильність розрахунку штрафу суд встановив, що такий проведено вірно, позивачем враховано умови договору, розмір заборгованості та період її існування, відтак вимога про стягнення 9 622,80 грн штрафу підлягає задоволенню в повному обсязі.

4.45. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.46. На підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував та заявив до стягнення 23215,13 грн індексу інфляції та 3081,17 грн 3% річних.

4.47. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

4.48. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

4.49. Перевіривши правильність розрахунків індексу інфляції та 3% річних суд встановив, що такий проведено вірно, позивачем враховано час виникнення заборгованості, період її існування, розмір заборгованості відтак вимога про стягнення 23215,13 грн індексу інфляції та 3081,17 грн 3% річних підлягає до задоволення в повному обсязі.

4.50. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності

4.51. У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

4.52. Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

4.53. Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

4.54. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування вірогідності доказів, який на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

4.55. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

4.56. Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Відділу освіти Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» підлягають задоволенню в повному обсязі.

5. СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір в розмірі 2684,00 грн покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповід альністю «Прайм Лайт» (79044, Львівська область, місто Львів, вулиця Єфремова, будинок 84/1 Б; ідентифікаційний код 42151468) на користь Відділу освіти Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області (80362, Львівська обл., Жовківський р-н, селище міського типу Куликів(з), пл. Незалежності, будинок 27; ідентифікаційний код 44069365) 72 230,40 грн основного боргу, 2 065,00 грн пені, 9 622,80 грн штрафу, 23 215,13 грн індексу інфляції, 3 081,17 грн 3% річних та 2684,00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді складено та підписано 23.05.23

Суддя Щигельська О.І.