ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" травня 2023 р. Cправа № 902/422/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,

представника позивача - Мокрицького І.П.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Укрпол" (вул. Промислова, 2А, м. Стрий, Львівська область, 82400)

до: Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21001)

про стягнення 1721710,24 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Укрпол" подано позов до Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" про стягнення 1721710,24 грн.

Ухвалою суду від 28.03.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/422/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.05.2023.

Під час підготовчого провадження учасникам справи забезпечено можливість на реалізацію прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, зокрема на подання заяв по суті спору, однак учасники справи таким правом не скористалися.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 23.05.2023, про що 02.05.2023 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначений час у судове засідання 23.05.2023 з`явився представник позивача, відповідач явки у повноваженого представника не забезпечив.

Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 04.05.2023, вручення якої Приватному акціонерному товариству "Вінницяпобутхім" підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням.

Слід зазначити, що ухвалою від 14.04.2023 забезпечено участь представника позивача у судових засіданнях у справі № 902/422/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №07102019 від 07.10.2019 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої продукції, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Укрпол" заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" 1 721 710,24 грн, з яких: 1 317 244,56 грн - основного боргу; 37 213,79 грн - 3% річних; 235 527,44 грн - інфляційних втрат та 131 724,45 грн - пені в розмірі 10% від суми заборгованості.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

07.10.2019 між Приватним акціонерним товариством "Вінницяпобутхім" (Покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Укрпол" (Постачальник, позивач) укладено Договір №07102019 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати Товари (Продукцію), що поставляються на адресу Покупця окремими партіями в асортименті, кількості та в терміни, згідно Специфікаціям (форма Додатки №3) Покупця.

Згідно із п. 8.1. Договору оплата кожної партії Товару здійснюється протягом 60 календарних днів з дати її отримання Покупцем, при наявності оригіналів: рахунка фактури, товарно-транспортної накладної, видаткової накладної, оформлених відповідно до вимог українського законодавства.

У разі недотримання Покупцем умов платежу за придбані Товари, Постачальник має право виставити, а Покупець зобов`язаний оплатити пеню в розмірі 0,1% від суми боргу, за кожний день прострочення, але не більше 10% від основного боргу (п. 9.2. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 01.02.2021 року, а в фінансових розрахунках - до повного їх завершення (п. 13.5. Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу Товар (картонну упаковку Ушастий нянь, 0.4 БФ) на загальну суму 1 317 244,56 грн з ПДВ, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, а також товарно-транспортними накладними:

- видаткова накладна № ГПВВ-00194 від 26.01.2022 на суму 728 688,48 грн з ПДВ (товарно-транспортна накладна №ГПВВ-00194 від 26.01.2022);

- видаткова накладна №ГПВВ-00381 від 16.02.2022 на суму 588 556,08 грн з ПДВ (товарно-транспортна накладна №ГПВВ-00381 від 16.02.2022).

Несплата відповідачем вартості поставленого Товару у повному обсязі у передбачений строк і слугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Укрпол" з відповідним позовом до суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" 1 317 244,56 грн - основного боргу. Поряд з цим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 37 213,79 грн - 3% річних; 235 527,44 грн - інфляційних втрат та 131 724,45 грн - пені в розмірі 10% від суми заборгованості внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Окремо слід зазначити, що позивач звертався до відповідача із вимогою - досудовим попередженням вих. №123 від 14.02.2023 (а.с. 28-29) про перерахування в семиденний термін основного боргу в сумі 1 317 244,56 грн, однак реагування Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" на таку вимогу матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, враховуючи укладений між сторонами Договір №07102019 від 07.10.2019.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім не виконано обов`язку щодо сплати повної вартості поставленого Товару згідно з видатковими накладними: № ГПВВ-00194 від 26.01.2022 та №ГПВВ-00381 від 16.02.2022 у строк, що передбачений п. 8.1. Договору - протягом 60 календарних днів з дати отримання партії Товару Покупцем.

Отже, останній день оплати вартості поставленого Товару за видатковою накладною № ГПВВ-00194 від 26.01.2022 сплинув 28.03.2022, а за видатковою накладною №ГПВВ-00381 від 16.02.2022 - 18.04.2022 (враховуючи перенесення виконання зобов`язання на перший робочий день). Відтак з 29.03.2022 та 19.04.2023 відповідно зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" щодо оплати вартості поставленого Товару є простроченим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 317 244,56 грн.

Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" 37 213,79 грн - 3% річних; 235 527,44 грн - інфляційних втрат та 131 724,45 грн - пені в розмірі 10% від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених у статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (за період прострочення з 29.03.2022 до 17.03.2023 на суму основного боргу 728 688,48 грн та з 19.04.2022 до 15.03.2023 на суму основного боргу 588 556,08 грн), суд дійшов висновку, що такий розрахунок не перевищує розрахунку суду, внаслідок чого зазначені складові заборгованості підлягають задоволенню у заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Укрпол" сумах.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню, окрім суми основного боргу, 37 213,79 грн - 3% річних та 235 527,44 грн - інфляційних втрат.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік.

Пунктом 9.2. Договору сторони погодили, що у разі недотримання Покупцем умов платежу за придбані Товари, Постачальник має право виставити, а Покупець зобов`язаний оплатити пеню в розмірі 0,1% від суми боргу, за кожний день прострочення, але не більше 10% від основного боргу.

Суд враховує, що яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та, зокрема, викладена в постановах Верховного Суду: від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15, від 30.01.2018 у справі №910/10224/14 та від 23.05.2018 у справі №910/15492/17.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що в такому розрахунку не враховано обмеження визначені ст. 232 Господарського кодексу України, що нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснено власний перерахунок пені з урахуванням вказаного обмеження з 29.03.2022 до 29.09.2022 на суму основного боргу 728 688,48 грн та з 19.04.2022 до 19.10.2022 на суму основного боргу 588 556,08 грн.

Поряд з цим, пунктом 9.2. Договору сторони погодили чітке обмеження пені - не більше 10% від основного боргу, що становить меншу суму, аніж визначено судом згідно проведеного розрахунку. Тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення пені підлягає задоволенню у визначеній позивачем сумі 131 724,45 грн (1 317 244,56 грн х 10% = 131 724,45 грн).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву, доказів в спростування позовних вимог, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 25 825,65 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вінницяпобутхім" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Укрпол" (вул. Промислова, 2А, м. Стрий, Львівська область, 82400, ) 1 317 244,56 грн - основного боргу; 37 213,79 грн - 3% річних; 235 527,44 грн - інфляційних втрат; 131 724,45 грн - пені та 25 825,65 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2; представника позивача Мокрицького І.П. - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне рішення складено 29 травня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Промислова, 2А, м. Стрий, Львівська область, 82400;

3 - відповідачу - вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21001.