РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.05.2023Справа № 910/4622/23
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу "Науковець"

про стягнення 95 962,16 грн.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Науковець" про стягнення 95 962,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонам укладено договір про постачання теплової енергії у гарячій воді №340600 від 02.10.2018.

23.11.2022 між сторонами укладено угоду про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 02.10.2018 №340600.

Внаслідок невиконання зобов`язань за угодою про реструктуризацію заборгованості у відповідача утворилась заборгованість, у зв`язку з чим позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 79 708,33 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2 276,16 грн., 3% річних у розмірі 565,60 грн., пеню у розмірі 9 426,65 грн., штраф (5%) у розмірі 3 985,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 04.04.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №014.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Частиною 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

02.10.2018 між комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом "Науковець" (споживач) укладено договір №340600 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір)

Вказаним Договором встановлено, що постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених у цьому договорі.

За своєю правовою природою укладений Договір є договором поставки, вимоги щодо якого встановленні приписами ст. 172 ЦК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 172 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Законом України "Про теплопостачання" встановлюються особливості виконання договір поставки теплової енергії та регулюються відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

Вказаним законом встановленою, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Позивач, обґрунтовуючи поданий позов, зазначає, що ним належним чином здійснювалась поставка теплової енергії відповідачу відповідно до умов Договору, однак відповідача не вносив плату за отриману теплову енергію в гарячій воді, в результаті чого станом на 01.11.2022 утворилась заборгованість у розмірі 154 708,33 грн.

Відповідач не надав заперечень щодо, зокрема, вказаних вище обставин та позову в цілому.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності зі споживачем для потреб опалення - в період опалювального сезону та для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, назначеними в додатку 1 до Договору.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що споживач зобов`язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсяг, які визначені у додатку 1 до Договору, не допускати їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в додатку 2 до Договору.

Розділом 4 Договору передбачено, що Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2019. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо припинення Договору, а отже вказаний Договір є чинним на момент звернення позивача до суду.

23.11.2022 між комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Житлово-будівельним кооперативом "Науковець" укладена угода №Р-340600/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 02.10.2018 №340600 (далі - Угода реструктуризації).

Відповідно до вказаної Угоди реструктуризації споживач визнає та підтверджує заборгованість перед комунальним підприємством "Київтеплоенерго" за договором від 02.10.2018 №340600 на постачання теплової енергії у гарячій воді станом на 01.11.2022 загальною сумою 154 708,33 грн. з урахуванням ПДВ.

Споживач зобов`язується сплатити зазначену суму заборгованості протягом листопада 2022 - грудня 2022 щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця.

В додатку 1 до Угоди реструктуризації встановлено графік погашення заборгованості, а саме: листопад 2022 - 77 354,17 до 30 числа кожного місяця; грудень 2022 - 77 354,16 до 25 числа кожного місяця.

Вказаною угодою передбачено, що споживач разом із сплатою суми, визначеною Угодою реструктуризації, зобов`язується у повному обсязі оплачувати поточне споживання згідно з договором постачання теплової енергії у гарячій воді від 02.10.2018 №340600.

Пунктом 8 Угоди реструктуризації встановлено: у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) Угоди реструктуризації остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати; умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї неоплаченої частини боргу у урахуванням пені, 3 % річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити.

Листом від 19.01.2023 комунальне підприємство "Київтеплоенерго" повідомило Житлово-будівельний кооператив "Науковець" про те, що умови укладеної угоди реструктуризації заборгованості № Р-340600/2022/11 від 23.11.2022 не виконанні в повному обсязі, а залишок заборгованості складає 123 208,33 грн.

Відповідачем здійснена в період з листопада 2022 року по січень 2023 часткова оплата заборгованості на суму 52 000,00 грн. для виконання умов Угоди реструктуризації, що підтверджується наданою позивачем довідкою про стан розрахунків за спожиту від комунального підприємства "Київтеплоенерго" теплоенергію Житлово-будівельним кооперативом "Науковець".

Листом від 16.02.2023 комунальне підприємство "Київтеплоенерго" повідомило Житлово-будівельний кооператив "Науковець" про те, що умови укладеної угоди реструктуризації заборгованості № Р-340600/2022/11 від 23.11.2022 не виконанні в повному обсязі, а залишок заборгованості складає 95 871,87 грн.

16.03.2023 комунальним підприємством "Київтеплоенерго" було видано довідку про те, що станом на 15.03.2023 заборгованість Житлово-будівельного кооперативу "Науковець" за Угодою № Р-340600/2022/11 від 23.11.2022 складає 79 708,33 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі положенням ст. 526 ЦК України, відповідно до якого зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Оскільки відповідачем неналежним чином виконано умови Угоди реструктуризації, позивач набув права стягнення різниці між визнаною заборгованістю за постачання теплової енергії та оплаченою частиною боргу в розмірі 79 708,33 грн.

Враховуючи наведене, суд встановив, що сума заборгованості Житлово-будівельного кооперативу "Науковець" перед комунальним підприємством "Київтеплоенерго" за постачання теплової енергії у розмірі 79 708,33 грн. є доведеною та неспростованою відповідачем, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційної складової боргу у розмірі 2 276,16 грн. та 3% річних у розмірі 565,60 грн. за період наявності визнаного боргу з 26.11.2022 по 31.01.2023 у розмірі 102 708,33 грн.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, ураховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов Договору.

Розрахунок інфляційної складової.

Період нарахування Індекс інфляції Сума боргуІнфляційне збільшення
26.11.2022-31.01.20231.2 708,331 546,38
102 708,33 x 1.01505600 - 102 708,33 = 1 546,38

Враховуючи наведене, вимога щодо стягнення інфляційної складової боргу підлягає задоволенню в розмірі, встановленому судом, а саме: 1 546,38 грн.

Вимога щодо стягнення 3% річних у розмірі 565,60 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 9 426,65, що була нарахована за період з 26.11.2022 по 31.01.2023.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Договором №340600 від 02.10.2018 встановлено, що споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5% від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про, те що вимога щодо стягнення пені у розмірі 9 426,65 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Угодою №Р-340600/2022/11 від 23.11.2022 передбачено, що у разі порушення угоди споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості.

Отже, вимога позивача про стягнення 3 985,42 грн. штрафу за невиконання умов Угоди реструктуризації є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 ст.13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Науковець" (03055, місто Київ, вулиця Політечнічна, будинок 31-Б; ідентифікаційний код 22885743) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) основний борг у розмірі 79 708 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісім) грн. 33 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 1 546 (одна тисяча п`ятсот сорок шість) грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 565 (п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., пеню у розмірі 9 426 (дев`ять тисяч чотириста двадцять шість) грн. 65 коп., штраф у розмірі 3 985 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 42 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 13 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий