ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2023 р. Справа№ 910/12537/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін

від позивача: Дикий Ю.О. (в залі суду);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 (повний текст рішення складено і підписано 26.04.2022)

у справі № 910/12537/21 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 719 997,00 грн,-

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення 719 997,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" в частині здійснення повної та своєчасної оплати за виконанні роботи з капітального ремонту верстату 6М82.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 719 997,00 грн відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що як встановлено судом, боржник - відповідач, повністю розрахувався з клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 ще 15.04.2021, тобто саме на клієнта було покладено зобов`язання в силу приписів п. 7.1.4. Генеральної угоди № 84-Ф від 16.11.2020, розрахуватись із позивачем. враховуючи, що предмет спору - стягнення з відповідача грошових коштів за Договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 був відсутній і до відкриття провадження у справі, у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 719 997,00 грн. слід відмовити повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі №910/12537/21, прийняти до розгляду апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі; рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі №910/12537/21 скасувати повністю та ухвалити нове, яким позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості задовольнити повністю і стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" 719 997, 00 грн заборгованості за договором №ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 та судові витрати.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що незважаючи на обставини справи, що були встановлені судом, суд всупереч положенням статей 1080-1082 ЦК України дійшов висновку про недійсність грошової вимоги фактора до боржника та про повне виконання зобов`язання боржником перед належним кредитором.

На думку скаржника, виконання зобов`язання зі сплати боргу в розмірі 719 997,00 грн за договором попередньому кредитору (клієнту), про що АТ "Українська залізниця" не повідомила фактора, після отримання повідомлення про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, не може вважатись належним виконанням зобов`язання, а відповідно висновки суду про виконання зобов`язання боржником та відсутність предмету спору є хибним. Також хибним є висновок суду про недійсність грошової вимоги фактора до боржника в силу обумовленої сторонами основного зобов`язання заборони передання прав за ним третій особі.

Скаржник зазначає про те, що ні генеральна угода № 84-Ф від 16.11.2020, ні додаткова угода № 2 від 07.12.2020 до неї недійсними не визнавались, а тому в силу презумпції правомірності правочину, відсутні підстави стверджувати про недійсність грошової вимоги до боржника, переданої фактору за генеральною угодою та додатковою угодою.

Також скаржник зазначає про те, що відповідач був достеменно повідомлений про відступлення права вимоги до нього за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В та про обов`язок виконання грошової вимоги саме перед фактором згідно із вимогами ст. 1082 ЦК України, однак, на власний ризик не виконав його, так як вважав пріоритетнішим положення ст.ст. 1080 та 1082 ЦК України, положення пункту договору про заборону відступлення прав за договором третім особам.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що так як з п. 11.2 договору, жодна із сторін не має права передавати свої права за даним договором третій особі, а відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором, клієнт не мав права на відступлення права вимоги і передана ним вимога не є дійсною. У зв`язку із викладеним та з урахуванням укладання договору факторингу у відповідача не виникло зобов`язання з виконання умов договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В на користь позивача, тому відповідач виконав свої зобов`язання в повному обсязі на користь ТОВ "ВКП "Енергія" ще 15.04.2021.

На думку відповідача, за передання фактору недійної вимоги, клієнт має відповідати перед фактором згідно із укладеними між ними договором факторингу.

Також відповідач зазначає про те, що Дикий Ю.О. отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за підписом особи, яка на момент прийняття рішення 16.03.2017 та видачі свідоцтва 30.03.2017 не мала повноважень приймати такі рішення.

Узагальнені доводи письмового пояснення

15.08.2022 позивач подав до суду письмові пояснення щодо повноважень представника позивача, у яких зазначено про те, що відомості про те, що надані адвокатом Диким Ю.О. документи визнані недійсними, не встановлено, також відсутні докази щодо припинення права Дикого Ю.О. на заняття адвокатської діяльністю в порядку, передбаченому законом. Відсутність в Єдиному державному реєстрі адвокатів України даних про адвоката не позбавляє останнього права представляти інтереси клієнта у цивільному судочинстві.

Також позивач зазначає про те, що в ухвалі Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/6393/20 зазначено про те, що Верховний Суд звертає увагу, що до касаційної скарги на підтвердження повноважень адвоката Дикого Ю.О. представляти інтереси ТОВ "Фінансова компанія "Морган Кепітал" у Верховному Суді додано, зокрема, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5871, яке видано 30.03.2017, на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 16.03.2017 № 61, доказів того, що вищевказане свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю визнане у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, суду не надано, також відсутні докази того, що право на заняття адвокатської діяльністю припинено Диким Ю.О. у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи викладене висновки АТ "Укрзалізниця" щодо відсутності належних доказів повноваження представника скаржника є безпідставним.

Також позивачем 15.12.2022 подано до суду клопотання про забезпечення єдності судової практики, в якому позивач просить при перегляді справи в апеляційному порядку врахувати висновки Верховного Суду щодо застосування норм статей 516 та 1080 ЦК України, викладені у постанові Верховного Суду від 24.11.2022 у справі № 904/8630/21.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/12537/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Алданової С.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21. Призначено справу № 910/12537/21 до розгляду у судовому засіданні 07.09.2022.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 продовжено строк розгляду справи. Відкладено розгляд за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 на 05.10.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022, у зв`язку з перебуванням судді: Ткаченко Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022, для розгляду справи № 910/12537/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 прийнято справу до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 відкладено розгляд справи № 910/12537/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 до 15.11.2022.

15.11.2022 в багатьох областях України, в тому числі на території міста Київ було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на 15.11.2022 на 14:10 годину не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 відкладено розгляд справи № 910/12537/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 на 07.12.2022, а ухвалою від 07.12.2022 відкладено на 25.01.2023.

25.01.2023 в багатьох областях України, в тому числі на території міста Київ було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на 25.01.2023 на 14:30 годину не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 призначено розгляд справи № 910/21607/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 на 22.02.2023.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023, у зв`язку з перебуванням суддів: Алданової С.О. та Зубець Л.П., які не є головуючими суддями (суддями-доповідачами), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023, для розгляду справи № 910/12537/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Ткаченко Б.О., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 прийнято справу № 910/12537/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Барсук М.А.

У зв`язку з перебуванням судді Барсук М.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем,на лікарняному, враховуючи те, розгляд справи призначений на 22.02.2023 о 14 год. 40 хв. не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 на 22.03.2023.

У зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М., який є суддею-доповідачем, на лікарняному, розгляд справи призначений на 22.03.2023 о 14 год. 20 хв. не відбувся.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023, у зв`язку з перебуванням судді Барсук М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023, для розгляду справи № 910/12537/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 прийнято справу № 910/12537/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О. Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 на 10.05.2023.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/12537/21 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 10.05.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/22 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання 10.05.2023 не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

09.10.2020 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" укладено договір № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ "ВКП "Енергія", за договором виконавець, зобов`язується виконати капітальний ремонт верстату 6М82 відповідно до специфікації (Додаток 1 до Договору) згідно з графіком виконання робіт (додаток 2 до договору), та технологічним процесом на виконання робіт з капітального ремонту верстату 6М82, протягом визначеного цим договором строку, а відповідач, за договором замовник, зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 3.1. договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 сума цього договору відповідно до протоколу погодження вартості робіт складає 719 997,00 грн, в тому числі ПДВ.

На виконання умов договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 ТОВ "ВКП "Енергія" виконано ремонт верстату 6М82, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем, однак, в порушення умов договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 відповідач не виконав свої грошові зобов`язання з оплати вартості виконаних виконавцем робіт у строк, передбачений договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач виконав свої грошові зобов`язання перед ТОВ "ВКП "Енергія" за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 в сумі 719 997,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 3552522 від 31.03.2021 на суму 570 815,80 грн. та № 3600570 від 15.04.2021 на суму 149 181,20 грн.

Так, як зазначає позивач, 16.11.2020 між позивачем та ТОВ "ВКП "Енергія" укладено Генеральну угоду № 84-Ф про фінансування на умовах факторингу, відповідно до п. 1.1. якої в порядку та на умовах, визначених цією Угодою, позивач, за угодою фактор, зобов`язується здійснювати фінансування ТОВ "ВКП "Енергія", за угодою клієнта, за плату, а ТОВ "ВКП "Енергія" відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників, строк виконання якої настав та/або не настав.

Відповідно до п. 1.2. Генеральної угоди № 84-Ф від 16.11.2020 фінансування здійснюється на підставі окремих додаткових угод, які укладаються між сторонами і є невід`ємною частиною цієї Угоди.

07.12.2020 між позивачем та ТОВ "ВКП "Енергія" укладено додаткову угоду № 2 до Генеральної угоди № 84-Ф від 16.11.2020, відповідно до п. 1.1. якої ТОВ "ВКП "Енергія" (первісний кредитор) передає, а позивач (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ "ВКП "Енергія" до боржника - Структурного підрозділу "Покровське локомотивне депо" регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" за грошовими зобов`язаннями, які виникли на підставі договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 в сумі 719 997,00 грн.

Звертаючись із відповідним позовом, позивач зазначає, що ним було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги та направлено на адресу відповідача відповідну вимогу про необхідність виконати свої зобов`язання за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 на користь позивача. Оскільки відповідачем відповідна вимога позивача залишилась без задоволення, позивач звернувся до суду із відповідним позовом про стягнення 719 997,00 грн. заборгованості відповідача за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що за своїм змістом та правовою природою укладений між відповідачем та ТОВ "ВКП "Енергія" правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст. 837-864 ЦК України та який було виконано сторонами у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем порушено строк виконання свого грошового зобов`язання за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020, однак зобов`язання було повністю виконано 15.04.2021.

Натомість, укладена між позивачем та ТОВ "ВКП "Енергія" Генеральна угода № 84-Ф від 16.11.2020 є договором факторингу, та регулюється Главою 73 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Відповідно до п. 11.2. договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 жодна із сторін не має права передавати свої права за даним Договором третій особі.

Таким чином, грошова вимога клієнта - ТОВ "ВКП "Енергія" до боржника - відповідача, яка є предметом додаткової угоди № 2 до генеральної угоди № 84-Ф від 16.11.2020 є недійсною з огляду на відсутність у клієнта права на відступлення такої вимоги.

Враховуючи положення п. 11.2 договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В, відповідач, виконуючи власні грошові зобов`язання перед ТОВ "ВКП "Енергія" за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 правомірно розраховував, що останній є належним кредитором, зважаючи на імперативну заборону передавати свої права, встановлену п. 11.2. договору № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи повну оплату відповідачем за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В, зазначає про те, що відповідно до п. 7.1.3. Генеральної угоди № 84-Ф від 16.11.2020, якщо з моменту переходу права вимоги до позивача ТОВ "ВКП "Енергія" отримав від відповідачів будь-яку суму грошових коштів в погашення їх заборгованості за відступленим правом вимоги, ТОВ "ВКП "Енергія" зобов`язане перерахувати вказану грошову суму позивачу протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання коштів від боржника.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи, що предмет спору - стягнення з відповідача грошових коштів за договором № ДОН/ТЧ-4-20342/НЮ-В від 09.10.2020 був відсутній і до відкриття провадження у справі, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21.

Враховуючи обставини справи, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32).

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 у справі № 910/12537/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/12537/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 30.05.2023, у зв`язку із перебуванням суддів Гаврилюка О.М. та Ткаченка Б.О. у відпустках.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич