ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Харків Справа № 913/91/22
Провадження №19/913/91/22
про визнання недійсною п.2.1 договору та стягнення 211 000 грн 00 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання Терещенко Л.І.
У засіданні брали участь:
від прокуратури: Хряк О.О. прокурор відділу Харківської обласної прокуратури за службовим посвідченням;
від позивача-1: представник не прибув;
від позивача-2: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Керівник Щастинської окружної прокуратури Луганської області (далі прокурор) 10.02.2022 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі позивача-1 Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади» (далі КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня»), та позивача-2 Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області (далі Станично-Луганська селищна ВЦА), з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «СЗХНО» (далі ТОВ «НПО «СЗХНО») про:
визнання недійсним п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01, укладеного між КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» та ТОВ «НПО «СЗХНО», у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;
стягнення з ТОВ «НПО «СЗХНО» на корись КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» 211 000 грн 00 коп., сплачених за договором поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 у якості податку на додану вартість.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Комунальним некомерційним підприємством «Станично-Луганське районне територіальне медичне об`єднання», яке у подальшому на підставі розпорядження керівника Станично-Луганської селищної ВЦА від 19.04.2021 №45 змінило найменування на КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня», 13.01.2021 на платформі публічних закупівель оприлюднено інформацію про закупівлю без використання електронної системи Ємності кріогенної для зрідженого кисню (ДК 021:2015:44611600-2 Резервуари, ДК 021:2015:4461000-9: Цистерни, резервуари, контейнери та посудини високого тиску), переможцем закупівлі визначено ТОВ «НПО «СЗХНО».
Замовником оприлюднено на порталі публічних закупівель інформацію, згідно якої предмет закупівлі входить до Переліку товарів, робіт і послуг необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №225.
11.01.2021 між КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» та ТОВ «НПО «СЗХНО» укладено договір поставки №ТД-11/01/21-01, п.2 якого передбачено, що ціна продукції, що поставляється, обумовлюється в додатках (специфікаціях) до договору та становить 1 266 000 грн 00 коп. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 211 000 грн 00 коп.
На виконання умов договору КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» перерахувало ТОВ «НПО «СЗХНО» грошові кошти у загальній сумі 1 266 000 грн 00 коп..
Прокурор вважає, що замовник безпідставно до загальної суми за договором поставки включив податок на додану вартість та у подальшому перерахував його відповідачеві.
Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) викладено у новій редакції п.71 пп.2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту 198.5 ст.198 цього Кодексу та положення ст.199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.
Перелік товарів, у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224.
Зазначив, що ємності для стиснених або скраплених газів (код УКТЗЕД 7311 00) включені до Переліку №224 в розділі Системи постачання медичних газів, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
У той же час замовником, незважаючи на законодавче звільнення від сплати податку на додану вартість, безпідставно включено до загальної суми товару податок на додану вартість та у подальшому перераховано грошові кошти ТОВ «НПО «СЗХНО».
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 справа передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Ухвалою суду від 21.02.2022 підтверджені підстави представництва керівником Щастинської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі позивача-1 Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади», та позивача-2 Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, з заявленими позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «СЗХНО» про визнання недійсним п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 та стягнення 211 000 грн 00 коп.; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21.03.2022.
Через загрозу життю та здоров`ю відвідувачів та працівників суду судове засідання 21.03.2022 не відбулось.
Ухвалою суду від 08.02.2023 розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 28.02.2023.
28.02.2023 на адресу електронної пошти суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 27.02.2023, підписаний кваліфікованим електронним підписом.
Відповідач вважає обставину звільнення постачання товару від ПДВ недоведеною та вважає за доцільне звернутися до податкового органу за індивідуальною консультацією. Також зазначає, що за умови визнання оскаржуваної частини договору поставки №ТД-11/01/21-01 від 11.01.2021 недійсною, та якщо внаслідок такої недійсності виникне зобов`язання відповідача перед позивачем-1, стягнення такого зобов`язання буде передчасним.
Ухвалою суду від 28.02.2023 залучено до участі у господарській справі №913/91/22 Станично-Луганську селищну військову адміністрацію Щастинського району Луганської області як правонаступника позивача-2 Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області; замінено сторону (позивача-2) у справі №913/91/22 Станично-Луганську селищну військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганської області її правонаступником Станично-Луганською селищною військовою адміністрацією Щастинського району Луганської області; розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 29.03.2023.
Представники позивача-1, позивача-2 та відповідача у судове засідання 29.03.2023 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.
17.03.2023 від прокуратури на адресу електронної пошти суду надійшов лист від 17.03.2023 №54-278вих-23, підписаний кваліфікованим електронним підписом, у якому повідомлено, що станом на 17.03.2023 до Щастинської окружної прокуратури Луганської області відзив відповідача не надходив.
Лист розглянуто та долучено судом до матеріалів справи.
20.03.2023 від відповідача на адресу електронної пошти суду надійшов відзив на позовну заяву з додатком, підписаний кваліфікованим електронним підписом.
Суд зазначає, що аналогічний примірник відзиву, 28.02.2023 вже надходив на адресу електронної пошти суду, однак до відзиву не було додано вказаних у додатку документів, про що відділом організаційно-документального забезпечення роботи суду 28.02.2023 було складено відповідний акт №5.
Клопотання, викладене у відзиві, про поновлення строку подачі відзиву, вже розглянуто судом, про що зазначено в ухвалі суду від 28.02.2023.
Відзив на позовну заяву з додатком розглянуто та долучено до матеріалів справи.
20.03.2023 від прокуратури на адресу електронної пошти суду надійшла відповідь на відзив від 20.03.2023 №54-285вих-23, підписана кваліфікованим електронним підписом.
У відповіді на відзив прокурор зазначає, що під час проведення закупівлі, закуповувалась саме ємкість для кисню. У податкових накладних та розрахунку коригування визначено код УКТЗЕД Ємкості криогенної (товару) 8419. Разом з тим встановлено, що згідно з УКТЗЕД в редакції, чинній на час проведення закупівлі та укладання договору, такі товари як ємкості для стиснених або скраплених газів знаходяться під кодом саме 7311 00. Тоді як під кодом 8419 перебуває інша категорія товарів, а тому вказаний код у податкових накладних є помилковим. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та поновити строк для подання відповіді на відзив, встановлений в ухвалі суду від 28.02.2023.
21.03.2023 від Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області на адресу електронної пошти суду надійшла відповідь на відзив від 20.03.2023 №328, підписана кваліфікованим електронним підписом.
У відповіді на відзив, позивач-2 зазначає, що підтримує позов та просить його задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 29.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2023.
Ухвалою суду від 25.04.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.05.2023.
Представники позивача-1, позивача-2 та відповідача у судове засідання 17.05.2023 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, господарський суд
Переможцем закупівлі визначено ТОВ «НПО «СЗХНО».
За результатами проведення процедури публічних закупівель між ТОВ «НПО «СЗХНО» (постачальник, відповідач) та КНП «Станично-Луганське РТМО» (покупець, позивач-1) укладено договір поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01, за умовами п.1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити виготовлену ТОВ «НПО «СЗХНО» продукцію: ємкість для кисню, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену продукцію відповідно до умов технічного завдання покупця і додатків (специфікацій) до цього договору, які є його невід`ємними частинами.
Ціни продукції, що поставляється, обумовлюються в додатках (специфікаціях) до договору, які є його невід`ємною частиною та становить 1 266 000 грн 00 коп. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 211 000 грн 00 коп. (п.2.1 договору).
Оплата за цим договором проводиться на умовах, вказаних у додатках (специфікаціях) (п.3.1 договору).
Відповідно по п.3.3 договору форма оплати: перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.
Згідно з п.10.7 договору договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Відповідно до Специфікації (Додаток №1 до договору від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01, в редакції додаткової угоди №2 від 12.03.2021) ТОВ «НПО «СЗХНО» зобов`язалося поставити КНП «Станично-Луганське РТМО» наступну продукцію: Ємкість кріогенна для зрідження кисню V=2 м3, у кількості 1 шт. Загальна вартість з ПДВ 20%: 1 266 000 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 211 000 грн 00 коп.
Положеннями специфікації визначено порядок розрахунків: 50% передоплата на придбання матеріалів протягом 5-ти банківських днів з дати підписання договору та цієї специфікації; 50% оплата протягом 15-ти календарних днів з дати постачання обладнання.
У відповідності до рахунку на оплату від 11.01.2021 №1 та від 24.03.2021 №1/О, сума коштів, яка підлягає сплаті за договором поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21 за поставлений товар, становить 1 266 000 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 211 000 грн 00 коп.
Платіжними дорученнями від 13.01.2021 №848 та від 25.03.2021 №1095 КНП «Станично-Луганське РТМО» перерахувало на рахунок ТОВ «НПО «СЗХНО» грошові кошти за договором на загальну суму 1 266 000 грн 00 коп., у тому числі ПДВ на загальну суму 211 000 грн 00 коп., а саме платіжним дорученням від 13.01.2021 №848 постачальнику сплачено 633 000 грн 00 коп., у тому числі ПДВ 105 500 грн 00 коп., платіжним дорученням від 25.03.2021 №1095 сплачено 633 000 грн 00 коп., у тому числі ПДВ 105 500 грн 00 коп.
Оплата поставленого товару також підтверджується видатковою накладною від 24.03.2021 №15 на загальну суму 1 266 000 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 211 000 грн 00 коп.
Відповідно до товарно-транспортної накладної від 24.03.2021 №88 та акту приймання-передачі товару від 24.03.2021 №15, відповідачем був переданий позивачу-1 наступний товар: ємність кріогенна для зрідженого кисню, у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 1 055 000 грн 00 коп., ПДВ 211 000 грн 00 коп., всього з ПДВ 1 266 000 грн 00 коп.
Відтак, постачальником виконані умови договору щодо постачання ємності для кисню, а покупець прийняв обумовлений договором товар та сплатив за нього визначені п.2.1 договору кошти.
За результатами вивчення договору від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 прокурор встановив, що його укладено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки закупівля поставленого відповідачем товару, який віднесено до Переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 (далі - Перелік №224), не підлягала оподаткуванню, як передбачено пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Водночас всупереч зазначеній нормі до ціни договору було включено ПДВ у розмірі 211 000 грн 00 коп., що зумовлює, за твердженням прокурора, існування підстав для визнання такого договору недійсним у частині включення ПДВ до загальної ціни договору та застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов`язання ТОВ «НПО «СЗХНО» повернути суму ПДВ в розмірі 211 000 грн 00 коп. Вказане стало підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до суду.
У ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Разом з цим у застосуванні наведених положень статей Цивільного кодексу України слід враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому.
Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Господарським кодексом України (далі ГК України) у ст.180 деталізовано істотні умови господарського договору.
Так, за приписами ч.ч.1, 3 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч.5 ст.180 ГК України).
Відповідно до ст.11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
У пп.14.1.178 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
За змістом пп.пп. «а» і «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів / послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540, який набув чинності 02.04.2020, доповнено підрозділ 2 розділу ХХ ПК України пунктом 71, згідно з яким тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування ПДВ операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17.03.2020.
Постановою КМУ від 20.03.2020 №224 затверджено перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування ПДВ.
Так, ємності для стиснених або скраплених газів (код УКТЗЕД 7311 00) включені до Переліку №224 в розділі Системи постачання медичних газів, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (y тому числі у редакції, чинній на час про ведення закупівлі та укладання договору).
Включення даної категорії товарів до Переліку №224 відбулось на підставі Постанови КМУ від 16.11.2020 №1112 (3міни, що вносяться до переліків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 і №225), відповідно до якої вирішено:
1. Розділ «Системи постачання медичних газів, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню i поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224, доповнити такою позицією: «7311 00 Ємності для стиснених або скраплених газів».
2. Розділ «Системи постачання медичних газів» переліку товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №225, доповнити такою позицією: « 7311 ОО Ємності для стиснених або скраплених газів» (пункт 2 втратив чинність на підставі Постанови КМУ №1012 від 22.09.2021).
Суд виходить з того, що приписи ст.217 ЦК України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.
Отже, при вирішенні спору про визнання недійсним частини договору позивач має довести, а суд встановити не тільки наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення і настання відповідних наслідків, а й «автономність» такої частини договору та можливість його повноцінного функціонування без неї.
Зокрема, у випадку, що розглядається, можна припустити наявність договору і без включення до нього умови щодо ПДВ.
Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.
За приписами ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Суд погоджується з доводами прокурора, що ємкість кріогенна для зрідження кисню, придбана позивачем-1 у відповідача, входить до переліку товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою КМУ №224 від 20.03.2020.
Як уже зазначалося судом, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що він, будучи платником ПДВ, склав та зареєстрував в ЄРПН податкову накладну від 13.01.2021 №4 на суму 612 000 грн 00 коп, у т.ч. ПДВ 102 000 грн 00 коп., розрахунок коригування від 13.01.2021 №5 до податкової накладної від 13.01.2021 №4, яким збільшено суму постачання на 17 500 грн 00 коп., суму ПДВ на 3 500 грн 00 коп. та податкову накладну від 24.03.2021 №11 на суму 633 000 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 105 500 грн 00 коп. У вказаних податкових накладних та розрахунку коригування визначено код УКТЗЕД Ємкості криогенної (товару) 8419, тому вказаний товар оподатковується ПДВ.
Відносно вказаних доводів відповідача, суд зазначає, що невірне зазначення відповідачем у податкових накладних та розрахунку коригування неправильного коду УКТЗЕД товару, не спростовує факту того, що поставлений товар, а саме ємкість кріогенна для зрідження кисню, не підлягає оподаткуванню відповідно до Переліку №224.
Тому вказані доводи відповідача відхиляються судом.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що спірний договір за строком його укладення та виконання сторонами підпадає під дію вищенаведених приписів Податкового кодексу, а операції з обладнанням, яке було предметом спірного договору звільняються від оподаткування податком на додану вартість.
Таким чином, пункт 2.1 договору від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 в частині включення суми ПДВ суперечить пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, а тому підлягає визнанню недійсним.
Відносно вимоги прокурора про стягнення з ТОВ «НПО «СЗХНО» на користь КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня» 211 000 грн 00 коп., сплачених за договором поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01 у якості податку на додану вартість, суд зазначає наступне.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст.1212 ЦК України).
За змістом ст.1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Положення глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України.
Відповідач, як одна із сторін зобов`язання набув зазначені кошти (211 000 грн 00 коп. ПДВ) за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, тобто на підставі статті 1212 ЦК України.
Наведеного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, який в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховується при виборі і застосуванні норм права.
Постачальник отриману від покупця суму ПДВ до бюджету не повинен сплачувати, оскільки товар звільнено від оподаткування ПДВ, тому суд дійшов до висновку, що неповернення відповідачем позивачеві-1 суми, перерахованої поза межами договірних платежів (суми ПДВ, яка є складовою договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів), має наслідком збагачення відповідача на суму 211 000 грн 00 коп., тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Також суд бере до уваги, що КНП «Станично-Луганське РТМО» було припинено в результаті реорганізації, правонаступником є КНП «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положень ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 238 ГПК України, господарський суд

1. Позов керівника Щастинської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі позивача-1 Комунального некомерційного підприємства «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади», та позивача-2 Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «СЗХНО» про визнання недійсним п.2.1 договору та стягнення 211 000 грн 00 коп. задовольнити повністю.
2. Визнати недійсним пункт п.2.1 договору поставки від 11.01.2021 №ТД-11/01/21-01, укладений між Комунальним некомерційним підприємством «Станично-Луганська багатопрофільна лікарня Станично-Луганської селищної територіальної громади» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО «СЗХНО», у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.
5. Учасники справи:
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 29.05.2023.

Суддя Тетяна КОСЕНКО