АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3130/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

арбітражний керуючий Карасюк О.В. особисто

від ПрАТ "Універмаг "Україна" адвокат Монастирський Д.О. та адвокат Гловацький О.С.

від ОСОБА_1 адвокат Лимар О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк розваг Планета (в особі ліквідатора арбітражного керуючого Карасюка О.В.)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.02.2023

по справі №916/3130/21

за заявою Приватного акціонерного товариства „Універмаг „Україна

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк розваг Планета

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ „Парк розваг Планета, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, визнано грошові вимоги ПАТ „Універмаг „Україна до ТОВ „Парк розваг Планета, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Карасюка О.В.

Ухвалою попереднього засідання від 09.12.2021 визнано вимоги кредиторів до боржника.

Постановою Господарського суду Одеської області від 27.01.2022 визнано банкрутом ТОВ „Парк розваг Планета, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Карасюка О. В.

Ліквідатор ТОВ „Парк розваг Планета арбітражний керуючий Карасюк О.В. звернувся до господарського суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 900 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2023 по справі №916/3130/21 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ „Парк розваг Планета арбітражного керуючого Карасюка О.В. про стягнення з ОСОБА_1 900 000 грн.

В мотивах оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції зазначив, що на підставі договорів про надання поворотної фінансової допомоги боржником було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі 900 000 грн.

В той же час, між ТОВ „Парк розваг Планета та ОСОБА_1 укладено договори про зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі якого сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань заліком зустрічних однорідних вимог.

Приймаючи до уваги, що викладені вище обставини та надані докази повністю спростовують твердження ліквідатора, суд першої інстанції визнав заяву ліквідатора безпідставною, а тому відмовив в її задоволенні.

Не погодившись із даною ухвалою ТОВ „Парк розваг Планета (в особі ліквідатора арбітражного керуючого Карасюка О.В.) звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.02.2023 у справі № 916/3130/21 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Парк розваг Планета» грошові кошти в сумі 900 000 грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала була постановлена з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права і без з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, за твердженням апелянта, на підтвердження виконання умов договору про надання поворотної фінансової допомоги та перерахування грошових кошти на рахунок ТОВ «Парк розваг Планета» в сумі 320 000,00 грн відповідач надала суду виписки з поточного рахунку, однак, з даних виписок вбачається, що перебування були здійсненні на користь ТОВ «Планета Розваг», а не на користь банкрута - ТОВ «Парк розваг Планета».

Наголошує скаржник й на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки докази додані до пояснення ОСОБА_1 не були подані до суду разом із відзивом, а ОСОБА_1 не обґрунтовувала неможливість подання доданих до пояснень доказів у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Тому суд першої інстанції не міг покладати в основу оскаржуваної ухвали такі докази, зокрема додаткову угоду №1 до договору №25/07 про надання поворотної фінансової допомоги від 25.07.2019, відповідно до якої було змінено, п.п. 3.2. договору №25/07, а саме поворотна фінансова допомога надається позичальнику в безготівковій формі для погашення заборгованості позичальника перед ТОВ «Планета Розваг», шляхом перерахування грошових коштів позикодавцем на рахунок ТОВ «Планета Розваг».

Апелянт також зазначає, що з наданих відповідачем виписок з поточного рахунку вбачається, що заявник не отримував від відповідача грошових коштів в сумі 320 000,00 грн.

Як стверджує апелянт, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, передбачених законом чи встановлених договором, що поворотна фінансова допомога в сумі 320 000,00 грн була надана ТОВ «Парк розваг Планета». Тому положення ст. 610 Цивільного кодексу України не могли бути застосовані, оскільки ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зарахуванню підлягають зобов`язання, строк виконання яких настав, а у даному випадку взагалі не було обов`язку ТОВ «Парк розваг Планета» повернути відповідачу будь-які кошти.

Апелянт також вважає, що судом першої інстанції не було досліджено питання недобросовісності відповідача в тій частині, що у запереченні відповідач прямо вказала, що кошти були перераховані саме на рахунок ТОВ «Парк розваг Планета», а не ТОВ «Планета розваг» і вже потім надала додаткову угоду, за якою ТОВ «Парк розваг Планета» просило перерахувати кошти саме на рахунок ТОВ «Планета розваг». Такі обставини, як вважає скаржник, явно свідчать про недобросовісність відповідача і підозрілість наданих суду доказів від відповідача. Однак суд першої інстанції проігнорував дані обставини, не встановив наявність договірних відносин між ТОВ «Парк розваг Планета» і ТОВ «Планета розваг» та не дослідив питання добросовісності відповідача.

Крім того скаржник стверджує, що ліквідатором була подана заява в порядку ч. З ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, у якій ліквідатор просив визнати недійсними договори безповоротних фінансових допомог, а також договори зарахування зустрічних вимог. Однак, суд першої інстанції проігнорував дану заяву, не розглянув її в межах даної справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Парк розваг Планета (в особі ліквідатора арбітражного керуючого Карасюка О.В.) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.02.2023 по справі №916/3130/21 та призначено справу до розгляду на 24.05.2023.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від відповідача в якому остання просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що обставини справи та документи, що містяться у матеріалах справи на підтвердження вказаних обставин, повністю спростовують доводи апеляційної скарги.

За твердженням відповідача, саме заявник апеляційної скарги - ТОВ «Парк розваг Планета» було стороною всіх договорів, на які посилався ліквідатор у позовній заяві, а тому всі документи, які надавались відповідачем до суду, мали бути в наявності у заявника.

Всі договори між ФОП Марусенко Ольгою Миколаївною та ТОВ «Парк розваг Планета», як стверджує ФОП Марусенко О.М., укладались за згодою загальних зборів учасників ТОВ «Парк розваг Планета», якими уповноважувався директор товариства на підписання цих договорів з ФОП Марусенко О.М. від імені товариства, тобто керівник заявника апеляційної скарги мав достатні повноваження на укладення договорів.

До суду апеляційної інстанції надійшла відповідь на відзив від арбітражного керуючого Карасюка О.В. в якій він, серед іншого, зазначає, що докази додані до пояснення Марусенко О.М. від 20.06.2022, були подані до суду не разом із відзивом, а разом з поясненнями від 20.06.2022. Дані пояснення не можна вважати відзивом, оскільки первинно Марусенко О.М. подавала до суду заперечення від 11.05.2022 на заяву про стягнення дебіторської заборгованості. Марусенко О.М., як вважає арбітражний керуючий, не обґрунтовувала неможливість подання доданих до пояснень від 20.06.2022 документів у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Тому , на переконання арбітражного керуючого, суд першої інстанції не міг покладати в основу оскаржуваної ухвали додаткову угоду №1 до договору №25/07 про надання поворотної фінансової допомоги від 25.07.2019, відповідно до якої було змінено, зокрема п.п. 3.2. договору №25/07, а саме поворотна фінансова допомога надається позичальнику в безготівковій формі для погашення заборгованості позичальника перед ТОВ «Планета Розваг», шляхом перерахування грошових коштів позикодавцем на рахунок ТОВ «Планета Розваг».

Арбітражний керуючий також заперечує проти тверджень Марусенко О.М. з приводу того, що усі документи (зокрема, додаткова угода №1 до договору №25/07 про надання поворотної фінансової допомоги від 25.07.2019) були у наявності у заявника/ліквідатора, оскільки жодних документів від попередніх керівників банкрута ліквідатор не отримував, що, зокрема, підтверджується матеріалами даної справи.

Крім того арбітражний керуючий зазначає, що зі змісту наданої копії додаткової угоди № 1 до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019, вбачається, що сторони погодили, що поворотна фінансова допомога надається Позичальнику в безготівковій формі, для погашення заборгованості Позичальника перед ТОВ «Планета розваг», шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «Планета Розваг». Однак відповідач не надав жодних доказів існування у ТОВ «Парк розваг Планета» заборгованості перед ТОВ «Планета розваг» і містить лише згадку про Договір поставки від 01.07.2019 року, тобто відповідач не довів обставини, на які посилається як на обґрунтування своєї позиції, а суд першої інстанції не надав такому оцінки.

Під час судового засідання від 24.05.2023 арбітражний керуючий та представники ПрАТ "Універмаг "Україна" підтримали вимоги за апеляційною скаргою та наполягали на її задоволенні.

Представник ФОП Марусенко О.М. надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, арбітражний керуючий Карасюк О.В. в межах справи про банкрутство ТОВ „Парк розваг Планета звернувся до суду із заявою про стягнення дебіторської заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 900 000 грн.

В обґрунтування даної заяви арбітражний керуючий зазначив, що під час виконання повноважень розпорядника майна боржника було проведено аналіз руху коштів по рахунку боржника за результатами якого стало відомо, що 21.11.2019 боржником було перераховано на користь ФОП Марусенко О.М. 300 000 грн, 10.01.2020 350 000 грн та 06.025.2020 250 000 грн. В призначені платежів названих перерахувань вказано фінансова допомога згідно з договором №21-11 від 21.11.2019 та №1001 від 10.01.2020.

Арбітражний керуючий зазначив, що звернувся із відповідними запитами до ОСОБА_1 та колишніх керівників боржника з приводу надання, зокрема договорів на підставі яких були перераховано вищевказані грошові кошти на користь ФОП Марусенко О.М., однак, жодної відповіді на такі запити отримано не було.

З огляду на таке арбітражний керуючий звернувся до ОСОБА_1 з претензією в якій просив повернути боржнику грошові кошти у розмірі 900 000 грн шляхом перерахування на вказані реквізити.

Однак, вимоги даної претензії ОСОБА_1 виконано не було, що й стало підставою для звернення арбітражного керуючого із відповідною заявою про стягнення заборгованості.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд визнав вимоги арбітражного керуючого необґрунтованими та відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 25.07.2019 між ФОП Марусенко О.М. (позикодавець) та ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» (позичальник) був укладений Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07, відповідно до умов якого ФОП Марусенко О.М. надає ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» поворотну фінансову допомогу в сумі 320 000,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 27.07.2019 до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019 сторони дійшли згоди внести зміни в п. 3.2. Договору, а саме викласти його у такі редакції «поворотна фінансова допомога надається позичальнику в безготівковій формі для погашення заборгованості позичальника перед ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» шляхом перерахування грошових коштів позикодавцем на рахунок ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ»».

Листом від 01.10.2019 ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» просило ФОП Марусенко О.М. виконати умови договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019 та надати позичальнику грошові кошти в розмірі 320000 грн шляхом перерахування на рахунок ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» вказаний у додатковій угоді №1 від 27.07.2019. Після здійснення ФОП Марусенко О.М. вказанихї грошових коштів, ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» просило ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» вважати отримані кошти оплатою ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» заборгованості перед ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» згідно з договором поставки від 01.07.2019.

На виконання умов зазначеного Договору № 25/07 від 25.07.2019, з урахуванням додаткової угоди №1 від 27.07.2019, ФОП Марусенко О.М. 03.10.2019 перерахувала на рахунок ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» частину грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку ФОП Марусенко О.М. (т.9, а.с. 136).

Також 21.11.2019, на виконання умов Договору № 25/07 від 25.07.2019, з урахуванням додаткової угоди №1 від 27.07.2019, ФОП Марусенко О.М. перерахувала на рахунок ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» грошові кошти у розмірі 300 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку ФОП Марусенко О.М. (т.9, а.с. 140).

Листом від 27.11.2019 ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» повідомило, що на рахунок товариства від ФОП Марусенко О.М. надійшли грошові кошти в розмірі 320 000 грн, які зараховані ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» в якості оплати ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» заборгованості згідно з договором поставки від 01.07.2019.

Вподальшому, між ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» (позикодавець) та ФОП Марусенко О.М. (позичальник) було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 21-11 від 21.11.2019, відповідно до умов якого ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» надає ФОП Марусенко О.М. поворотну фінансову допомогу в сумі 900 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути її до 06.02.2020 року включно.

На виконання умов зазначеного Договору № 21-11 від 21.11.2019, ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» перерахувало на рахунок ФОП Марусенко О.М. грошові кошти наступними частинами: 21.11.2019 - 300 000,00 грн, 10.01.2020 - 350 000,00 грн, 06.02.2020 - 250 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку (т.9, а.с. 140-142).

03.01.2020 між ФОП Марусенко О.М. та ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» був укладений Договір про надання послуг, відповідно до умов якого ФОП Марусенко О.М. (Виконавець) надала ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» (Замовник) послуги з організації конференцій та харчування учасників конференцій в приміщеннях готелю «Гагарін», який розташований за адресою: м Одеса, вул. Гагарінське плато, 5 Б.

За умовами зазначеного договору, загальна вартість послуг Виконавця становить 606 060,00 грн.

07.02.2020 між ФОП Марусенко О.М. та ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» був укладений Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з умовами якого сторони домовились, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, зарахувати зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, на суму 320 000,00 грн, за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 21-11 від 21.11.2019 та за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019.

Після заліку зустрічних однорідних вимог по вищевказаних договорах у ФОП Марусенко О.М залишилась заборгованість перед ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА», у сумі 580 000,00 грн, яку вона зобов`язалася оплатити до 29.02.2020.

02.03.2020 між ФОП Марусенко О.М. та ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» був укладений Договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з умовами якого сторони домовились, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, зарахувати зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, на суму 580 000,00 грн за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 21-11 від 21.11.2019 та за Договором про надання послуг від 03.01.2020 року. Після заліку зустрічних однорідних вимог по вищевказаних договорах у ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» залишилась заборгованість перед ФОП Марусенко О.M., у сумі 26 060,00 гривень, яку ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» зобов`язалося оплатити до 31.03.2020.

Вищенаведене свідчить про те, що грошові кошти від боржника ФОП Марусенко О.M. було отримано на підставі укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги № 21-11 від 21.11.2019, відповідно до умов якого ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» надало ФОП Марусенко О.М. поворотну фінансову допомогу в сумі 900 000,00 грн.

В свою чергу, в результаті укладених між сторонами договорів про зарахування зустрічних однорідних вимог, ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» та ФОП Марусенко О.M. дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, в результаті якого у ФОП Марусенко О.M. не залишилось заборгованості перед ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА».

Відтак, у даному випадку твердження арбітражного керуючого про наявність у Марусенко О.M. дебіторської заборгованості перед ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» у розмірі 900 000 грн не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів відхиляє твердження арбітражного керуючого з приводу недійсності (фіктивності) укладених між ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» та ФОП Марусенко О.M. договорів, з огляду на таке.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже статті 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18).

З огляду на викладене, враховуючи закріплену законом презумпцію правомірності правочину, колегія суддів зазначає про те, що договори про надання поворотної фінансової допомоги, з додатковою угодою до них, а також договори про зарахування зустрічних однорідних вимог, які недійсними повністю чи частково в судовому порядку не визнавалися, сторонами не розривалися та не змінювалися, є дійсними та є обов`язковими до виконання сторонами.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що з наявних матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий Карасюк О.В., в межах даної справи про банкрутство ТОВ „Парк розваг Планета, звернувся до суду першої інстанції з заявою про визнання недійсними договорів №21-11 про надання поворотної фінансової допомоги від 21.11.2019 укладеного між ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» та ФОП Марусенко О.M., договору про надання послуг від 03.01.2020 укладеного між ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» та ФОП Марусенко О.M., а також договорів про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.02.2020 та від 02.03.2020 укладених між ТОВ «ПАРК РОЗВАГ ПЛАНЕТА» та ФОП Марусенко О.M. (т. 10, а.с. 73-76).

Наразі дана заява перебуває на розгляді у суді першої інстанції та рішення по ній на теперішній час не прийнято.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви арбітражного керуючого та стягнення з Марусенко О.M. на користь боржника грошових коштів у розмірі 900 000 грн.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження апелянта з приводу того, що у порушення норма процесуального права, Марусенко О.M. не було надано додаткову угоду №1 від 27.07.2019 до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019 разом із відзивом на заяву, а було подано лише разом із поясненнями, а також не обґрунтовано неможливість її своєчасного подання, з огляду на таке.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Так, колегія суддів зазначає, що у даному випадку арбітражний керуючий діє в інтересах боржника ТОВ „Парк розваг Планета, який в тому числі є стороною за договорами про надання поворотної фінансової допомоги, про зарахування зустрічних однорідних вимог, а також є стороною за додатковою угодою №1 від 27.07.2019 до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019.

Наведене свідчить про те, що ТОВ „Парк розваг Планета є обізнаним про наявність таких договорів, у тому числі додаткової угоди №1 від 27.07.2019 до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019 та повинен мати власні примірники таких договорів у наявності.

А тому, колегія суддів не вбачає жодних порушень норм процесуального законодавства у зв`язку із наданням Марусенко О.M. додаткової угоди №1 від 27.07.2019 до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019 не разом із відзивом, а разом із поясненнями.

Колегією суддів залишають поза увагою твердження апелянта з приводу того, що грошові кошти за договором про надання поворотної фінансової допомоги ФОП Марусенко О.M. було перераховано не на користь позикодавця ТОВ „Парк розваг Планета, а на рахунок ТОВ «ПЛАНЕТА РОЗВАГ» згідно з додатковою угодою №1 від 27.07.2019 до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 25/07 від 25.07.2019, оскільки у даному випадку, як вже було вказано вище, правовідносини між сторонами було врегулювано угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог в яких сторони на власний розсуд визначити порядок та підстави на яких вони дійшли згоди про таке зарахування.

При цьому, як вже було вказано вище, наразі презумпція даних правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог не спростована.

З приводу посилання апелянта на те, що суд першої інстанції за результатами розгляду заяви не ухвалив жодного рішення, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За приписами ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З урахуванням наведених законодавчих приписів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів відзначає, що місцевим господарським судом невірно обрано форму судового рішення у вигляді ухвали, оскільки у даному випадку, за результатами розгляду спору, стороною в якому є боржник, суд повинен був прийняти рішення.

Втім, невірно обрана судом першої інстанції форма судового рішення не призвела до прийняття невірного рішення в цілому, та не є порушенням процесуального права, яке у відповідності до ч.3 ст. 277 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 23.02.2023 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.02.2023 по справі №916/3130/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.05.2023.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.