ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 Справа № 914/853/23

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», м. Запоріжжя,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ», м. Львів,
про: стягнення 9'564,00 грн основного боргу, 3'560,03 грн інфляційних втрат та 563,62 грн трьох відсотків річних.
Учасники процесу не викликались (не повідомлялись).
Судові процедури.

1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ТзОВ «Промелектроніка» до ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» про стягнення 9'564,00 грн основного боргу, 3'560,03 грн інфляційних втрат та 563,62 грн трьох відсотків річних.

2. Ухвалою суду від 17.03.2023 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено здійснювати розгляд справи по суті без повідомлення учасників процесу.

3. Ухвалою суду від 27.03.2023 судом залучено до участі у справі правонаступника ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод», а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ».

4. 13.04.2023 відповідачем подано відзив на позов, у якому заперечено проти задоволення частини позовних вимог, зокрема, проти нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

5. У відповіді на відзив (вх. № 10520/23 від 28.04.2023) позивач повністю заперечує доводи викладені відповідачем у відзиві. Разом з відповіддю на відзив подано клопотання про поновлення строку на подання останньої, яке обґрунтоване тим, що крайнім днем для подання відповіді було 24.04.2023, однак впродовж цього дня у м. Запоріжжя три рази оголошували повітряну тривогу. Тому відповідь разом з цим клопотанням подані на пошту 25.04.2023.

6. Суд, керуючись ст. 119 ГПК України визнав поважними причини пропуску строку для подання відповіді на відзив та прийняв такий до розгляду.

7. Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив заперечує доводи позивача зазначені у поданій відповіді.

Аргументи сторін.

Позиція позивача. (Позовна заява).

8. ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» не виконав взятих на себе зобов`язань з оплати за поставлений Товар на загальну суму 9'564,00 грн. Окрім того, позивачем нараховано інфляційні втрати та три відсотки річних на заборгованість, яка існує. Правовими підставами позову зазначено норми статей 625, 712 ЦК України. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складає: судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 5 тис.грн.

Заперечення відповідача. (Відзив).

9. ТзОВ «ЛДАЗР» заперечує проти позовних вимог в частині нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Хоч і спірний Товар було отримано 22.02.2021, однак такий не був прийнятим по кількості та якості, з незалежних від Товариства причин, адже 23.02.2021 вилучений на підставі ухвали слідчого судді. Враховуючи, що Товариством не було проведено вхідного контролю Товару (строк для такого контролю 20 днів за умовами Договору), відповідач вважає необґрунтованим визначену позивачем дату прострочення оплати з 06.03.2021.

10. Відповідач зазначає, що оприбуткування Товару відбулось лише 17.03.2022, після знаття арешту з майна та передання такого за Актом передачі від 14.03.2022. Також, Товариством вказано про те, що на наступний день після оприбуткування Товару, тобто, 18.03.2022 у зв`язку з ракетним обстрілом території відповідача, Товар був знищеним, вказані події є обставиною непереборної сили.

11. Так, відповідач просить відмовити у нарахуваннях штрафних санкцій у період з 06.03.2021 по 01.04.2022 та зменшити перерахованої суми інфляційних втрат та трьої відсотків річних на 90 відсотків.

Заперечення позивача щодо доводів вказаних у відзиві.

(Відповідь на відзив).

12. Позивач не повинен зазнавати негативних наслідків у випадку вилучення у відповідача Товару правоохоронними органами. В ухвалах суду розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень вказано, що такі дії щодо вилучення майна пов`язані з діями представників/службових осіб ДП «ЛДАРЗ», а тому цей випадок не є непереборною силою, і не є має підстав для звільнення від відповідальності.

13. Відповідач стверджує, що 14.03.2022 отримав від ДП «Укроборонпром» спірний Товар, який раніше був вилучений. При цьому, відповідач не довів як це майно потрапило до ДП «Укроборонпром», який не є учасником спірних відносин. При цьому відповідач не спростував чому не міг прийняти це майно швидше, якщо воно перебувало у ДП «Укроборонпром».

14. Щодо дати оприбуткування 17.03.2022, позивач вважає, що відповідачем проставлено таку лише після отримання позову, адже інших належних доказів на заперечення вказаних обставин не надано.

15. Також позивач зазначає, що передавши в лютому 2021 року Товар відповідачу, останній став його єдиним власником. Більше того. Усі твердження, що Товар не пройшов вхідний контроль спростовуються підписаною видатковою накладною з боку відповідача та отриманням такої позивачем. У випадку не проходження вхідного контролю, відповідач не мав би права підписувати первинних документів про отримання Товару.

16. Разом з тим, позивач вказує, що відповідачем не підтверджено, що правоохоронними органами вилучений Товар, який поставлено за видатковою накладною № 0000061 від 18.02.2021.

17. Факт знищення майна не підтверджується належними доказами, адже відповідні докази складені зацікавленими особами. Крім того, в інвентаризаційному описі зазначено, що усе майно, яке вказано в описі, перебуває на відповідальному зберіганні та перевірено в натурі. У розділі ІІ інвентаризаційного опису вказане майно, яке оприбутковане, тобто прийняте заводом. Спірне майно вказане саме у цьому розділі.

18. Щодо заявленого зменшення нарахувань, позивач вказує, що законом не передбачено такої можливості щодо зменшення.

Спростування доводів позивача зазначених у відповіді на відзив.

(Заперечення на відповідь на відзив).

19. З ухвалах слідчого судді про, які вказує позивач, з`ясовано не лише про дії представників/службових осіб ДП, а й про підозри у вчиненні певних дій посадовими особами ТзОВ «Промелектроніка» та про поставку деталей на територію України у незаконний спосіб. Відтак, в межах кримінального провадження відбулось вилучення майна у зв`язку з розслідуванням можливих незаконних дій з обох сторін Договору.

20. Щодо факту передачі спірного майна ДП «Укроборонпром». 03.03.2022 Слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області надано дозвіл на використання арештованого майна. У відповідача, після отримання дозволу не було можливості у зв`язку з переходом на 7 денний робочий день, активною фазою збройної агресії по Київській області, логістичними труднощами, одразу отримання Товару від слідчих, тому вказаний Товар, було отримано ДП «Укроборонпром» як уповноваженим суб`єктом у державному секторі та передано відповідачу. Окрім того, причини та підстави вказані в Акті приймання-передачі від 14.03.2022.

21. Щодо факту проставлення дати, на видатковій накладній № 0000061 від 18.02.2021, позивач безпідставно звинувачує відповідача у тому, що останнім проставлено таку відмітку після отримання позову, адже таке не підтверджено жодними доказами, в тому числі висновком експерта. Водночас, відповідач зазначає, що відмітка про оприбуткування проставляється лише на його примірнику, на примірнику контрагента таких відміток не ставить, адже не передбачено законодавством.

22. Відповідач не заперечує, що товар був отриманий у перевізника «Нова пошта» 22.02.2021, проте оформлення належним чином документів відбулось лише в березні 2022 року після повернення арештованого майна разом з оригіналами видаткових накладних. Також відповідач зазначає, що оригінал другого примірника видаткової накладної не був направлений позивачу одразу після отримання товару 22.02.2021. Вказане підтверджується самим позивачем у листі від 18.08.2021 вих № 11/07 в якому вказано про відсутність у позивача видаткової накладної № 0000061 від 18.02.2021 і ряду інших накладних, неповернутих відповідачем у зв`язку з їх вилученням разом з майном.

23. Так, відповідач вказує, що не погоджується, що право власності перейшло на Товар з моменту його отримання, без належного оформлення документів та належного прийняття товару по якості. Тим більше, правовстановлюючі документи (оригінал спірної видаткової накладної) був повернутий позивачу лише у березні 2022 року.

24. Також відповідач вказує, що саме спірний товар було вилучено, а не інший подібний. Вказане підтверджується тим, що вилучений товар відповідає по кількості та найменуванню тому, що вказаний у спірній видатковій накладній; товар був знайдений на складі № 9 вхідного контролю. Крім того, 22.02.2021 відповідачем було отримано від перевізника і інший товар згідно видаткових накладних від 18 та 19.02.2021, який теж було вилучено, а кількість та найменування відповідає видатковим накладним. Разом з тим, після вилучення майна відповідач направив позивачу листа від 04.03.2021 № 17-14/934 у якому повідомив, що поставлений товар було вилучено та такий не пройшов вхідного контролю. Відповіді на цей лист не надходило.

25. Відповідач не заперечує самого факту проходження Товаром вхідного контролю. Водночас вказує, що такий пройдено лише 17.03.2022. Відповідно до затвердженого на підприємстві стандарту СТП ЛДАРЗ.028-19 «Вхідний контроль продукції, що надходить на підприємство», на підприємстві ведеться журнал обліку результатів вхідного контролю. У вказаному журналі відображено 14.03.2022 вхідний контроль, наданого відділу технічного контролю згідно видаткової накладної № 0000061 від 18.02.2021 товару. Отже, фактично вхідний контроль товару та прийняття товару по якості було здійснено 14.03.2022, відповідно 15-денний строк на оплату товару розпочався 15.03.2022 та закінчився 29.03.2022.

Обставини справи.

26. 11.12.2020 між ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (правонаступником якого є ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» - Відповідач) та ТзОВ «Промелектроніка» (Позивач) було укладено Договір № 14-20-226/8102836/ПЕ (надалі Договір). За умовами цього Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю у власність Товар (код за ДК 021:20-1), найменування, кількість та ціна якого визначається згідно зі Специфікацією, яка міститься в Додатку 1 до Договору і є його невід`ємною частиною (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його в порядку та на умовах цього Договору (п. 1.1.).

27. Згідно з Специфікацією, яка є Додатком 1 до Договору, оплата Товару здійснюється Покупцем на умовах 100% оплати вартості фактично отриманого товару у строк протягом 15 (п`ятнадцяти) днів після приймання Товару Покупцем по кількості та якості (п. 5).

28. На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товару згідно з видатковою накладною № 0000061 від 18.02.2021 на суму 9'564,00 грн та рахунком-фактурою № 0001455 від 18.02.2021 на цю ж суму. Предмет поставки: СНЦ23-55/33В-6б-В з`єднювач 10 шт, РС7ТВ з`єднювач 10 шт.

29. Відповідач 22.02.2021 отримав у перевізника «Нова пошта» вищевказаний Товар.

30. 23 лютого 2021 згідно з Протоколом обшуку поставлений Товар разом з видатковими накладними було вилучено. Вказане підтверджується порядковим номером 119 протоколу.

31. ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» листом № 17-14/934 від 04.03.2021 повідомив позивача про те, що 23-24.02.2021 в тому числі поставлене майно вилучене та не пройшло вхідний контроль.

32. ТзОВ «Промелектроніка» листом від 18.08.2021 № 11/07 повідомила відповідача, що за 2021 рік було здійснено ряд поставок, а до дати листа не повернуто підписані зі сторони ДП видаткові накладні, зокрема: від 18.02.2021 № ПЄ-0000061 на суму 9'564,00 грн. відтак, просило в найкоротші терміни направити відповідні документи Постачальнику.

33. У відповідь на лист позивача від 18.08.2021 відповідач листом від 19.08.2021 повідомив, що немає можливості повернути видаткові накладні, оскільки майно, яке поставлене згідно з цими накладними вилучене. Про вказаний факт було повідомлено листом від 04.03.2021.

34. Листом від 28.02.2022 відповідач просив зняти арешт з вилученого майна. У відповідь, листом від 03.03.2022 ДП «Укроборонпром» ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» повідомлено про відсутність заперечень щодо використання арештованого 23.02.2021 майна.

35. 14 березня 2022 року ДК «Укроборонпром» передав, а ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» прийняв згідно з Актом товарно-матеріальні цінності, зокрема, спірне майно. Вподальшому, Товар згідно з видатковою накладною № 0000061 від 18.02.2021 було оприбутковано 17.03.2022 про, що на накладній проставлено відповідний запис. Вказане також відображене в Журналі обліку результатів вхідного контролю продукції.

36. У листі від 18.03.2022 Слідчий відділ УСБУ у Львівській області просив відповідача окрім іншого надати інформацію про завдані матеріальні збитки.

37. У зв`язку з порушенням умов Договору в частині оплати за поставлений товар, Позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 06.03.2021 по 20.02.2023.

Позиція суду.

38. Між сторонами у справі виникли зобов`язання на підставі Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

39. Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

40. На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар. Судом з`ясовано, що основну заборгованість відповідач не заперечує (доказів протилежного матеріали справи не містять).

Основне спірне питання, яке підлягає вирішенню: з якої дати відповідач вважається таким, що прострочив оплату поставленого Товару.

41. Відповідач вважає, що прострочення з оплати за поставлений Товар розпочинається не з 06.03.2021, а з 30.03.2022 за спливом 15 денного строку починаючи з 14.03.2022 (день отримання товару від ДК «Укроборонпром»). Позивач заперечує вказані доводи, та вважає що строки необхідно рахувати з 22.02.2021 дня фактичного отримання Товару у представника перевізника.

42. Судом з`ясовано. Згідно з Специфікацією, яка є Додатком 1 до Договору, оплата Товару здійснюється Покупцем на умовах 100% оплати вартості фактично отриманого товару у строк протягом 15 (п`ятнадцяти) днів після приймання Товару Покупцем по кількості та якості (п. 5). Вимоги до якості, пакування та технічні характеристики Товару: якість, комплектація, пакування й маркування Товару повинні відповідати нормам, сертифікатам виробника, чинним стандартам (технічні документації) для даного виду продукції (п. 8).

43. Пунктом 3.6. Договору закріплено, сторони встановили, що до відносин за Договором застосовується Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № п-6; Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7. Приймання Продукції за кількістю та якістю повинне проводитись Сторонами також у точній відповідності до стандартів, технічних умов та інших нормативних актів, що регулюють таке приймання.

44. Приймання продукції за якістю та комплектністю проводиться на складі одержувача в наступні строки: а) при іногородньому постачанні - не пізніше 20 днів, а продукції, що швидко псується, - не пізніше 24 год. після видачі продукції органом транспорту або надходження її на склад отримувача під час доставки продукції постачальником або при вивезенні продукції отримувачем (пп. а п. 6 Інструкції П-7).

45. Також судом з`ясовано, що відповідно до затвердженого на підприємстві стандарту СТП ЛДАРЗ.028-19 «Вхідний контроль продукції, що надходить на підприємство», на підприємстві ведеться журнал обліку результатів вхідного контролю. У вказаному журналі відображено 14.03.2022 вхідний контроль, наданого відділу технічного контролю згідно видаткової накладної № 0000061 від 18.02.2021.

46. Отже, судом встановлено, що спірний Товар хоч і був прийнятий відповідачем 22.02.2021 у перевізника, однак такий враховуючи його вилучення 23.02.2021 правоохоронними органами, не пройшов контролю щодо якості. Водночас, сторони у Договорі дійшли згоди щодо такої істотної умови як перевірка якості товару. Таким чином, враховуючи наявні у справі письмові докази, зокрема, Журнал обліку результатів перевірки якості комплектувальних виробів, що надійшли від постачальник, у якому зазначено, що спірний Товар пройшов вхідний контроль 14.03.2022 підтверджують вказані обставини.

47. Щодо інших доводів та заперечень сторін, то такі не є суттєвими та не впливають жодним чином на з`ясування та встановлення даного факту, адже не підтверджені належними доказами.

48. Відтак, даючи відповідь на вище поставлене питання, суд зазначає, що відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого товару з 30.03.2022.

49. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

50. Суд перевіривши надані позивачем розрахунки зазначає, що такі здійснені частково правильно. Відтак, здійснивши правильні розрахунки, зазначає, що правомірно нараховувати інфляційні втрати та три відсотки річних за період з 30.03.2022 по 20.02.2023, які складають: 1'863,60 грн інфляційних втрат та 257,83 грн три відсотки річних.

51. Отже, суд розглянувши заявлені позовні вимоги дійшов висновку, що такі підлягають частковому задоволенню у такому розмірі: 9'564,00 грн основний борг, 1'863,60 грн інфляційні втрати та 257,83 грн три відсотки річних.

52. Щодо заявленого відповідачем у прохальній частині відзиву клопотання про зменшення нарахованих інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд зазначає, що таке задоволенню не підлягає, адже непередбачено законом.

53. Також, суд зазначає, що інші доводи та заперечення сторін не підтверджені належними доказами, а тому не мають істотного значення на вирішення даного спору та не потребують надмірних стростувань, що підтверджується ЄСПЛ.

54. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд використовую висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

55. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суд справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судові витрати.

56. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 2'291,33 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 79, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» (79040, м. Львів, вул. Авіаційна, буд. 3; ідентифікаційний код 07684556) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А; ідентифікаційний код 24510970) 9'564,00 грн основного боргу, 1'863,60 грн інфляційних втрат, 257,83 грн три відсотки річних та 2'291,33 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.