УХВАЛА

про задоволення скарги на дії державного виконавця

м. Київ

22.05.2023справа №910/18307/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко - Тайс» (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код 38039872; далі - Компанія) на дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича (вул. Маршала Тимошенка, буд. 2Д, м. Київ, 04212) у виконавчому провадженні №68941379 щодо примусового виконання додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021

зі справи № 910/18307/13

за позовом Компанії

до товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Термобудмонтаж» (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 35, кв. 174; ідентифікаційний код 33299946)

про повернення авансу та стягнення штрафних санкцій в загальній сумі 55 923,06 грн,

за участю представників:

скаржника - Мельника В.А. (довіреність від 03.01.2023 №33);

відповідача - не з`явився;

державного виконавця - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.12.2013 у справі №910/18307/13 (суддя Гумега О.В.) позов задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Термобудмонтаж» (далі - Товариство) на користь публічного акціонерного товариства «Київенерго» 40 398,31 грн заборгованості, 13 466,10 грн неустойки, 2 058,65 грн 3% річних, 1720,50 грн судового збору.

17.12.2013 на виконання вказаного рішення видані наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2021 (суддя Мельник В.І.) заяву Компанії задоволено; замінено сторону у справі №910/18307/13 - акціонерне товариство «К.Енерго» на правонаступника - Компанію та замінено сторону у справі під час примусового виконання рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2013, яке набрало законної сили, та наказу господарського суду міста Києва від 17.12.2013 - акціонерне товариство «К.Енерго» на правонаступника - Компанію.

Додатковою ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2021 (суддя Гумега О.В.) заяву Компанії про покладення на Товариство судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), задоволено; стягнуто з Товариства на користь Компанії 7 670 грн витрат на професійну правничу допомогу.

03.05.2023 Компанією подано суду скаргу на дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича (далі - державний виконавець) у виконавчому провадженні №68941379 щодо примусового виконання додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 зі справи №910/18307/13, в якій скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії державного виконавця у ВП №68941379 щодо примусового виконання додаткової ухвали від 04.10.2021, які виразилися у винесені постанови від 30.03.2023 про повернення додаткової ухвали від 04.10.2021 стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон);

- скасувати постанову державного виконавця від 30.03.2023.

Скарга мотивована тим, що:

- постановою державного виконавця від 04.05.2022 відкрито виконавче провадження №68941379 щодо примусового виконання додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 зі справи №910/18307/13;

- відповідно до відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період із 04.05.2022 по 30.03.2023 всі необхідні виконавчі дії державним виконавцем не вчинялися;

- 24.04.2023 Компанії стало відомо, що 30.03.2023 державним виконавцем прийнято постанову про повернення стягувачу додаткової ухвали від 04.10.2021 без виконання на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону, а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У зв`язку з відпусткою судді Гумеги О.В. розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 03.05.2023 №05-23/420/23 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи за результатами якого скаргу Компанії передано на розгляд судді Марченко О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2023 призначено розгляд скарги на 22.05.2023; зобов`язано державного виконавця подати суду у строк до 16.05.2023 письмові пояснення щодо заявленої скарги з документальним підтвердженням викладених обставин.

Станом на 22.05.2023 державним виконавцем письмових пояснень суду не подано.

Представник відповідача і державний виконавець у судове засідання 22.05.2023 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. За інформацією з офіційного сайту акціонерного товариства «Укрпошта» відділеннями поштового зв`язку внесено відомості за адресою місцезнаходження відповідача 16.05.2023 «Повернення за зворотною адресою: Адресат відсутній за вказаною адресою», а за адресою місцезнаходження державного виконавця 12.05.2023 - «Відправлення вручено: за довіреністю».

Представник Компанії у судовому засіданні 22.05.2023 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Частинами першою і другою статті 342 ГПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на таке.

Судом встановлено, що 04.05.2022 державним виконавцем було відкрито ВП №68941379, якою зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника суму мінімальних витрат 196 грн.

04.05.2022 державним виконавцем надіслано запит №138454820 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржника.

За наявною в автоматизованій системі виконавчого провадження інформацією 04.05.2022 Державною фіскальною службою України надано державному виконавцю інформацію у файлі - відповіді, проте такий файл не завантажено до автоматизованої системи.

Також 04.05.2022 державним виконавцем отримано відповідь від Міністерства внутрішніх справи України на запит №138454819, згідно з якою у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Державним виконавцем було надіслано акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» вимогу на отримання інформації, що містить банківську таємницю, в якій виконавець вимагав надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків Товариства.

Відповідь банка у автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня.

У зв`язку з несплатою Товариством заборгованості 31.05.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення даної постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 8 633 грн.

22.06.2022 Компанією було надіслано державному виконавцю клопотання щодо вчинення виконавчих дій, зокрема, у виконавчому провадженні №68941379.

Жодних дій виконавцем вчинено не було.

За результатами письмового обміну сторонами даної справи документів Товариство листом від 19.05.2022 №111/05-22 запропонувало Компанії отримати взаємозаліком технічний комплекс з дистанційного відключення водопостачання та водовідведення (ПДОВВ-1), а у разі незгоди провести реалізацію ПДОВВ-1 з зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок Компанії.

Компанія, з урахуванням вказаного листа відповідача, 12.11.2022 надіслала державному виконавцю клопотання про звернення стягнення на рухоме майно Товариства.

Проте державним виконавцем жодних дій стосовно зазначеного клопотання Компанії вчинено не було.

Натомість 30.05.2023, з огляду на те, що у Товариства відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними державним виконавцем винесено постанову про повернення додаткової ухвали від 04.10.2021 стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою і четвертою статті 8 Закону реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Пунктами 2 - 4 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджено наказ Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, передбачено, що виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи відповідно до шаблонів документів, переданих адміністратору Системи структурним підрозділом Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Відповідно до статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Частиною першою та пунктами 1 і 3 частини другої статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Статтею 48 Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 52 Закону виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно зі статтею 54 Закону виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів.

Податкові органи зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Частинами першою - третьою статті 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтями 75, 76 Закону передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, відповідальність за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 04.05.2022 по 30.03.2023 на виконанні у державного виконавця перебувало ВП №68941379 з примусового виконання додаткової ухвали від 04.10.2021, 30.03.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріали справи не містять, а суб`єктом оскарження не надано суду доказів на підтвердження вчинення державним виконавцем виконавчих дій, визначених статтями 13, 18, 48, 54, 56 Закону, за період з 04.05.2022 по 30.03.2023.

З встановлених судом обставин вбачається, що здійснені державним виконавцем дії для виконання додаткової ухвали від 04.10.2021 не є вичерпними, оскільки останнім не вжито усіх можливих передбачених Законом заходів для досягнення необхідного позитивного результату - фактичного виконання судового рішення.

Закон встановлює певний порядок вчинення виконавчих дій та не надає державному виконавцю права вільного розсуду визначати «доцільно» чи «недоцільно» вживати їх взагалі, а тому виконавець зобов`язаний вчиняти всіх необхідних заходів для повного та своєчасного виконання рішення суду відповідно до Закону, а не крізь призму суб`єктивного сприйняття «доцільності» вирішувати питання: чи здійснювати виконання за виконавчим документом, чи ні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2021 зі справи №905/2999/17.

Суб`єкт оскарження заперечення на скаргу не подав, доказів вчинення державним виконавцем всіх дій, передбачених Законом та які є необхідними та достатніми для виконання судового рішення, також не надав.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року в справі № 619/562/18 викладено правовий висновок про те, що належним доказом вжиття всіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на статтю 1291 Конституції України.

Враховуючи те, що примусове виконання рішень в Україні покладається, зокрема, на державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, беручи до уваги ненадання державним виконавцем доказів вчинення всіх дій, необхідних для виконання додаткової ухвали від 04.10.2021, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги Компанії в частині визнання неправомірними дій державного виконавця у виконавчому провадженні №68941379 з примусового виконання додаткової ухвали від 04.10.2021, які полягали у винесенні постанови від 30.03.2023 про повернення стягувачу додаткової ухвали від 04.10.2021 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону.

З огляду на встановлений факт неправомірності дій державного виконавця, враховуючи нездійснення державним виконавцем усіх дій, направлених на розшук майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, які б давали підстави для висновку про безрезультатність відповідних заходів щодо розшуку такого майна, чим безумовно порушено права Компанії, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови державного виконавця від 30.03.2023 у виконавчому провадженні №68941379 про повернення виконавчого документа стягувачу.

За таких обставин, керуючись статтями 342, 234 і 236 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко - Тайс» (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код 38039872) на дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича (вул. Маршала Тимошенка, буд. 2Д, м. Київ, 04212) у виконавчому провадженні №68941379 щодо примусового виконання додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 зі справи №910/18307/13 задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича у виконавчому провадженні №68941379 щодо примусового виконання додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 зі справи №910/18307/13, які полягають у винесені постанови від 30.03.2023 про повернення додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 зі справи №910/18307/13 стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Скасувати постанову старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярового Олександра Віталійовича від 30.03.2023 про повернення додаткової ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2021 зі справи №910/18307/13 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Копію даної ухвали надіслати сторонам та Оболонському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Маршала Тимошенка, буд. 2Д, м. Київ, 04212).

Ухвала набрала законної сили 22.05.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.05.2023.

Суддя Оксана Марченко