ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 920/325/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.

та представників

ОГП: Кукло Д.С.,

позивача: не з`явились,

відповідача: Сахнов Д.А. (в режимі відеонконфереції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023

у справі № 920/325/22

за позовом керівника Охтирської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 598 708 грн,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року керівник Охтирської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми", у якому просив стягнути з відповідача безпідставно сплачені кошти в сумі 598 708 грн.

В подальшому, 22.07.2022 Охтирською окружною прокуратурою подано до суду заяву від 20.07.2022 № 52-1640вих-22 про зміну предмету позовних вимог, відповідно до якої прокурор просив змінити предмет позовних вимог шляхом доповнення новими позовними вимогами про визнання недійсними додаткових угоди № 2, №№ 4- 15, № 18 до договору № 18125/9, укладеного 22.02.2021 між Управлінням капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми".

Ухвалою місцевого господарського суду від 25.08.2022 заяву Охтирської окружної прокуратури від 20.07.2022 від 52-1640вих22 (вх. № 1585/22 від 22.07.2022) про зміну предмету позовних вимог задоволено.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.10.2022 (суддя Заєць С.В.) позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 (колегія суддів у складі: Ткаченко Б.О. - головуючий, Гаврилюк О.М., Алданова С.О.) рішення місцевого господарського суду скасовано (оскільки встановлено наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України - матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повідомлення учасників справи про місце, час та дату судового засідання, яке розпочалось 27.10.2022 о 13 год. 30 хв) та прийнято нове рішення, яким також позов задоволено повністю.

Судами обох інстанцій встановлено, що 06.01.2021 на веб-сайті Prozorro (режим доступу: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-01-06-001161-c) позивачем оприлюднено оголошення UA-2021-01-06-001161-с про проведення відкритих торгів на закупівлю 760000 кВт*год. електричної енергії з терміном постачання з 01.02.2021 по 31.12.2021 з очікуваною вартістю 1 900 000 UАН з ПДВ.

За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» з найнижчою ціновою пропозицією 1 444 000,00 UAH з ПДВ, з яким 22.02.2021 укладено договір № 18125/9 про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1. договору за ним постачальник передає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За п. 2.3 договору обсяг постачання електричної енергії становить 760 000 Квт/год.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору (п. 3.1. договору).

Загальна сума договору становить 1 444 000 грн з урахуванням ПДВ (240 666, 67 грн), що визначено у п. 5.2. договору.

Згідно з комерційною пропозицією №1 (додаток 2 до договору), фактична ціна (тариф) купованої споживачем електроенергії у розрахунковому періоді, яка зазначається в акті-купівлі продажу електроенергії, становить - 1 грн 90 коп з ПДВ, за 1 кВт*год.

В подальшому між ТОВ «Енера Суми» та Управлінням капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради укладено низку додаткових угод, якими суттєво збільшено первісну ціну товару в Договорі, яка була визначена за результатами відкритих торгів.

Зокрема, до договору сторонами укладено 18 додаткових угод, 15 з яких стосуються збільшення фактичної ціни (тарифу) з одночасним зменшенням обсягу постачання.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що загалом додатковими угодами №2, №4 - №15, №18 до договору від 22.02.2021 №18125/9, ціну електричної енергії за 1 кВт*год. збільшено з 1,9 грн з ПДВ до 4,881721 грн з ПДВ, що складає 256,9 %. При цьому безпідставно внесені зміни до істотних умов договору, якими змінено ціну за 1 кВт*год. та зменшено обсяг постачання (додаткові), чим порушено вимоги п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Задовольняючи позовні вимоги суди обох інстанцій виходили з їх доведеності та обґрунтованості. Крім цього, суди встановили наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позов залишити без розгляду на підставі п. 2 ч. 2 ст. 226 ГПК України.

Узагальнені доводи касаційної скарги зводяться до відсутності правових підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме - відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних відносинах - статті 1311 Конституції України, статей 170, 172 Цивільного кодексу України, статей 11, 30, 31 Закону України "Про місцеве самоврядування", статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частини третьої та четвертої статті 53 ГПК України; суд апеляційної інстанції неповною мірою дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, за відсутності доказів - суд посилався на положення про Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, затверджене рішенням шістдесят восьмої сесії Охтирської міської ради сьомого скликання 25.02.2020, однак цього положення в матеріалах справи немає.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2023 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено останню до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.05.2023 та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 03.04.2023. При цьому судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання доповнень до касаційної скарги, оскільки причини пропуску такого строку визнані не поважними та такими, що носять суб`єктивний характер і залежали виключно від свідомого волевиявлення скаржника.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 31.03.2023 від керівника Охтирської окружної прокуратури Сумської області надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому він вказує на помилковість доводів скаржника, та просить оскаржену постанову залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Також до Верховного Суду 03.04.2023 від відповідача надійшли пояснення в порядку ст. 42 ГПК України, які фактично дублюють доповнення до касаційної скарги, які були викладені скаржником у заяві, що надійшла до суду 06.03.2023, у поновленні строку на подання яких було відмовлено ухвалою суду від 15.03.2023. Відповідно до ст. 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження. Оскільки вказані пояснення подані поза межами строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, вони долучаються до матеріалів справи, однак не враховуються при розгляді касаційної скарги. Подібний висновок викладено у п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14.

У судовому засіданні 02.05.2023 оголошено перерву у справі до 16.05.2023.

У зв`язку з проведенням позачергового засідання Пленуму Верховного Суду, розгляд справи 16.05.2023 не відбувся, а розгляд касаційної скарги призначено на 25.05.2023.

Переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного господарського суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

Так скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних відносинах - статті 1311 Конституції України, статей 170, 172 Цивільного кодексу України, статей 11, 30, 31 Закону України "Про місцеве самоврядування", статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частини третьої та четвертої статті 53 ГПК України та зазначає, що Управління капітального будівництва та житлово- комунального господарства Охтирської міської ради, судячи із найменування є виконавчим органом територіальної громади, а виконавчі органи міської ради не наділені ані власними (самоврядними), ані делегованими повноваженнями у сфері публічних закупівель.

Колегія суддів зауважує, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті (абз. 1 і 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У вказаному Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах",

потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Водночас, тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. При цьому, розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

В даному випадку прокурор звернувся до господарського суду в інтересах Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради.

Судами встановлено, що відповідно до п. 1.1. Положення про Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, затвердженого рішенням шістдесят восьмої сесії Охтирської міської ради сьомого скликання 25.02.2020 (далі - Положення), Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської рад (далі - Управління) - юридична особа права - виконавчий орган місцевого самоврядування, створений міською радою, підконтрольний та підзвітний їй підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові.

Згідно з п.п. 1.5., 1.7. Положення, Управління є структурним підрозділом міської ради і утримується за рахунок коштів міського бюджету та коштів, передбачених у вартості будівництва на утримання служб замовника та ведення технічного нагляду, які зараховуються до спеціального фонду міського бюджету. Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в Охтирському управлінні Державної казначейської служби Сумської області, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до п. 2.2. Положення, Управління:

- забезпечує реалізацію державної політики в галузі капітального будівництва, житлово-комунального господарства, благоустрою територій, енергозбереження та охорони навколишнього природного середовища на території Охтирської міської об`єднаної територіальної громади;

- виконує функції замовника робіт (послуг) з водопостачання, водовідведення, теплопостачання, газопостачання та електропостачання, утримання, експлуатації та капітального ремонту, реконструкції житлового фонду та нежитлових приміщень комунальної та інших форм власності; капітального та поточного ремонту доріг міста, утримання дорожньо-мостового господарства; утримання, капітального ремонту, реконструкції і будівництва інженерних комунікацій, об`єктів благоустрою; експлуатації, ремонту і будівництва мережі вуличного освітлення; експлуатації ливневих систем: озеленення та санітарної очистки;

- з метою ефективного використання бюджетних коштів в межах делегованих йому повноважень організовує в установленому порядку, закупівлю товарів, робіт, послуг, необхідних для виконання своїх завдань;

- на договірних засадах надає послуги замовника робіт (послуг) юридичним особам незалежно від форми власності, фізичним особам- підприємцям та окремим громадянам; самостійно розпоряджається коштами, що передбачені у вартості будівництва об`єктів на здійснення функцій замовника робіт (послуг) та коштами, що надходять від надання комунального майна в оренду. Доходи (прибутки) управління використовуються виключно для фінансування видатків на його утримання, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямків діяльності, визначених її установчими документами тощо.

Представником Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради в місцевих судах, господарських судах, адміністративних судах, органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державної виконавчої служби, будь-яких установах і організаціях з питань захисту прав та охоронюваних законом інтересів є начальник та/або юрисконсульт, який діє на підставі посадової інструкції (п. 5.5. Положення).

Таким чином, суди обох інстанцій дійшли висновку, що Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради має право звернутися до суду з вимогою про стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів.

Водночас, Управлінням капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради не вжито заходів щодо скарження вищезгаданих додаткових угод, не зважаючи на очевидний характер порушень, що свідчить про їх бездіяльність, тобто нездійснення захисту інтересів держави та територіальної громади органами, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження.

Ураховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються не захищеними, а уповноваженим органом допущено бездіяльність, судами вказано на наявність виключних підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах та підстави для подання позову прокурором в інтересах держави.

Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави повноваженим суб`єктом владних повноважень та вказує на наявність підстав для застосування представницьких повноважень прокурором.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення у справі «Korolev v. Russia» пункт 33; рішення у справі «Menchinskaya v. Russia», пункт 35).

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) оспорпорюваних додаткових угод, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Як зазначав прокурор, виконання зобов`язань за додатковими угодами, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі.

З огляду на викладене, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного розпорядження бюджетними коштами з метою захисту інтересів держави.

Окремо слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 виклала правову позицію щодо обґрунтування прокурором підстав для представництва інтересів держави в суді.

Зокрема, Велика Палата зазначила, що прокурор звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали, такому зверненню тощо.

Судами встановлено, що на виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» направлено відповідні листи-повідомлення до Управління капітального будівництва ті житлово-комунального господарства Охтирської міської ради.

Від Управління капітального будівництва та житлово-комунального: господарства Охтирської міської ради надійшла відповідь (вих. №156/03 від 28.01.2022) на лист окружної прокуратури, з якої слідує, що позовну заяву до ТОВ «Енера Суми» Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради подавати не планує, оскільки вважає, що умови договору виконуються сторонами без порушень законодавства України. Заперечень щодо позиції ТОВ «Енера Суми» на укладення додаткових угод для зміни фактичної ціни за 1 кВт*год та зменшення обсягу постачання не було.

Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради також надало відповідь (вих. №278/03 від 10.02.2022) на другий лист Охтирської окружної прокуратури, в якій зазначило, що додаткові угоди №16, №17 були укладені відповідно до Закону України «По публічні закупівлі» та договору, а додаткова угода №18 укладена у зв`язку зі зміною тарифу на послуги з передачі електричної енергії, відповідно до Постанови НКРЕП від 01.12.2021 №2454. Заперечень по укладенню додаткових угод Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради не надавало, позовну заяву до суду для оскарження зазначених угод подавати не планують.

У відповіді №425/03 від 23.05.2022 на лист Охтирської окружної прокуратури Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради повідомило, що позовну заяву щодо оскарження додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів до ТОВ «Енара Суами» Управління капітального будівництва та житлово- комунального господарства Охтирської міської ради подавати не планує.

Тобто, як встановлено судами, вказаною установою заходи судового захисту інтересів держави не вживались та вживатись не будуть. Таким чином, з вказаних листів уповноваженого органу наміру вжиття заходів щодо захисту інтересів держави в судовому порядку не простежується. Вказане розцінюється як бездіяльність уповноважених органів в даному випадку.

Також, відхиляючи доводи відповідача, апеляційним судом вказано, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 912/9/20, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18, від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду з вказаним позовом у зв`язку із доведеною бездіяльністю вказаного компетентного органу та необхідністю невідкладного захисту інтересів держави в даному випадку.

Що ж доводів скаржника стосовно того, що суд апеляційної інстанції посилався на положення про Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, затверджене рішенням шістдесят восьмої сесії Охтирської міської ради сьомого скликання 25.02.2020, однак цього положення в матеріалах справи немає, то вказане твердження спростовується матеріалами справи(зокрема, т. 1 арк. 212-214). Крім цього, на виконання вимог Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про доступ до публічної інформації», рішення місцевих рад оприлюднюють та доводять до відома населення. Вказане Положення опубліковано та міститься в мережі Інтернет та є загальнодоступним, про що додатково зазначалось окружною прокуратурою у відзиві на апеляційну скаргу.

Також колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.01.2021 у справі № 927/468/20, відповідно до якого проміжок часу, який минув між повідомленням, яке прокурор надіслав до органу, уповноваженого на виконання функцій держави, та поданням позову у справі, не завжди є вирішальним у питанні дотримання прокурором приписів ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи викладене та беручи до уваги передбачені ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками апеляційного господарського суду в межах підстав касаційного оскарження, у зв`язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 у справі №920/325/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.