ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. Справа№ 910/13817/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022

у справі № 910/13817/21 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 72 583,32 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 72 583,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" стверджує, що внаслідок незабезпеченого Акціонерним товариством "Українська залізниця" збереження вантажу під час перевезення за залізничними накладними №53690160, №53690194, №48454110, №48452577, №48394415, №48394423, №48034409, №48689053, №48689301, №48690234 утворилась недостача, про що складено комерційні акти №410006/59/334 від 30.03.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56124688, №410006/60/335 від 30.03.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56462849, №410006/61/336 від 30.03.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56331275, №410006/57/332 від 30.03.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56047079, №410006/58/333 від 30.03.2021 про недостачу вантажу в вагоні №59601310, №410006/56/331 від 30.03.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56230477, №493102/21/31 від 15.05.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56409709, №493102/52/32 від 15.05.2021 про недостачу вантажу в вагонах №60307626 та №61020053, №493102/47/28 від 11.05.2021 про недостачу вантажу в вагоні №61075644, №493102/46/27 від 11.05.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56275688, №388103/381 від 22.04.2021 про недостачу вантажу в вагоні №53060802, №388103/382 від 22.04.2021 про недостачу вантажу в вагоні №53171088, №388103/384 від 22.04.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56558034, №388103/378 від 21.04.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56876345, №493102/63/50 від 29.05.2021 про недостачу вантажу в вагоні №53606695, №493102/61/49 від 29.05.2021 про недостачу вантажу в вагоні №56963978, №493102/65/52 від 29.05.2021 про недостачу вантажу в вагоні №60030442.

Вартість недостачі вантажу за розрахунком позивача становить 72 583,32 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21 позов Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" збитки у розмірі 38 929,42 грн та судовий збір у розмірі 1 217,49 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження. Прийняти цю апеляційну скаргу до розгляду. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022, що оскаржується у справі № 910/13817/21 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач бажає взяти участь у розгляді справи № 910/13817/21.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції надано неналежну/неправильну оцінку, долученому до матеріалів справи доказу - договору поставки вугілля №916-ЦД-ДЦ від 19.03.2021, оскільки суд послався на п. 4.1 договору поставки вугілля, як на доказ того, що кам`яне вугілля відповідних марок не могло мати вологість 0. Суд не звернув увагу на положення п. 4.3 ДСТУ 4083:2012, згідно із яким для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W має бути не більше ніж 16%, тому невірно вказувати на перевищення гранично допустимої норми вологості вантажу, і як наслідок, при визначенні розміру недостач маси вантажу у спірних вагонах, застосувати норму природної втрати, яка складає 2%.

Скаржник заперечує проти доказів, використаних судом першої інстанції, оскільки договір не є доказом того, що при наявності якісного показника вологи необхідно використовувати норму природної втрати 2%, а застосуванню підлягає норма природної втрати 1%, оскільки вугілля кам`яне підпадає під визначення мінерального палива.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказує на те, що судом першої інстанції вірно досліджені докази, отримані на виконання клопотання залізниці про їх витребування, щодо показників вологості вантажу, оскільки такі докази спростовували твердження скаржника в графах 20 залізничних накладних - 0%, оскільки вантаж, все ж таки перевозився в вологому стані з вологістю не більше 6,5%, тому при видачі вантажу з кам`яним вугіллям застосовується норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто), яка становить 2% маси вантажу, що зазначена в перевізних документах.

Відповідач звертає увагу на те, що сам по собі факт здачі до перевезення кам`яного вугілля з характеристиками в межах, встановлених ДСТУ 4083:2012 норм, тобто, з вологістю не більше 16%, не спростовує властивість самого вантажу зменшуватись при перевезенні.

Також відповідач вказує на те, що аналіз практики Верховного Суду свідчить, що при вирішенні даної категорії спорів суд касаційної інстанції застосовує саме 2% норму недостачі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/13817/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2022 поновлено Акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023, у зв`язку з тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 про звільнено суддю Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023, для розгляду справи № 910/13817/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 прийнято справу № 910/13817/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, тимчасову непрацездатність судді Гаврилюка О.М. та перебування суддів у відпустках, надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду 12.10.2022, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/13817/21 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, Акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на станції "Добропілля" Донецької залізниці передало Акціонерному товариству "Українська залізниця" для здійснення перевезення вантажу - вугілля кам`яне на станцію "Світлодарське" Донецької залізниці, "Бурштин" та "Ямниця" Львівської залізниці вантажоодержувачу - Теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськцемент" за залізничними накладними:

- № 53690160 від 27.03.2021 (у вагоні №56124688 кількістю 69 700 кг; у вагоні № 56462849 кількістю 68 800 кг; у вагоні № 56331275 кількістю 68 700 кг;);

- № 53690194 від 27.03.2021 (у вагоні № 56047079 кількістю 69 700 кг; у вагоні № 59601310 кількістю 69 800 кг; у вагоні № 56230477 кількістю 68 800 кг);

- № 48454110 від 14.05.2021 (у вагоні № 56409709 кількістю 65 600 кг);

- № 48452577 від 13.05.2021 (у вагоні № 60307626 кількістю 65 600 кг; у вагоні № 61020053 кількістю 66 700 кг);

- №48394415 від 10.05.2021 (у вагоні №61075644 кількістю 66 900 кг);

- №48394423 від 10.05.2021 (у вагоні №56275688 кількістю 65 600 кг);

- №48034409 від 17.04.2021 (у вагоні №53060802 кількістю 69 700 кг; у вагоні №53171088 кількістю 69 800 кг; у вагоні №56558034 кількістю 68 900 кг; у вагоні №56876345 кількістю 68 600 кг);

- №48689053 від 28.05.2021 (у вагоні №53606695 кількістю 67 800 кг);

- №48689301 від 28.05.2021 (у вагоні №56963978 кількістю 65 600 кг);

- №48690234 від 28.05.2021 (у вагоні №60030442 кількістю 66 000 кг).

Залізничні накладні №53690160, №53690194, №48454110, №48452577, №48394415, №48394423, №48034409, №48689053, №48689301, №48690234 є належною підставою, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

На станції "Знам`янка" Одеської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56124688 (накладна №53690160) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №410006/59 від 30.03.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56124688 та при зважуванні виявилось брутто 90 800 кг, тара 23 500 кг., нетто 67 300 кг., що менше ваги вказаної в документі (69 700 кг) на 2 400 кг.

На станції "Знам`янка" Одеської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56462849 (накладна №53690160) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №410006/60/335 від 30.03.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56462849 та при зважуванні виявилось брутто 89 000 кг, тара 22 200 кг., нетто 66 800 кг., що менше ваги вказаної в документі (68 800 кг) на 2 000 кг.

На станції "Знам`янка" Одеської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56331275 (накладна №53690160) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №410006/61/336 від 30.03.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56331275 та при зважуванні виявилось брутто 89 050 кг, тара 22 100 кг., нетто 66 950 кг., що менше ваги вказаної в документі (68 700 кг) на 1 750 кг.

На станції "Знам`янка" Одеської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56047079 (накладна №53690194) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №410006/57/332 від 30.03.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56047079 та при зважуванні виявилось брутто 91 000 кг, тара 22 500 кг., нетто 68 500 кг., що менше ваги вказаної в документі (69 700 кг) на 1 200 кг.

На станції "Знам`янка" Одеської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №59601310 (накладна №53690194) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №410006/58/333 від 30.03.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №59601310 та при зважуванні виявилось брутто 85 200 кг, тара 22 000 кг., нетто 63 200 кг., що менше ваги вказаної в документі (69 800 кг) на 6 600 кг.

На станції "Знам`янка" Одеської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56230477 (накладна №53690194) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №410006/56/331 від 30.03.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56230477 та при зважуванні виявилось брутто 91 000 кг, тара 22 500 кг., нетто 67 600 кг., що менше ваги вказаної в документі (68 800 кг) на 1 200 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56409709 (накладна №48454110) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/51/31 від 15.05.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56409709 та при зважуванні виявилось брутто 86 200 кг, тара 22 000 кг., нетто 64 200 кг., що менше ваги вказаної в документі (65 600 кг) на 1 400 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №60307626 (накладна №48452577) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/52/32 від 15.05.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №60307626 та при зважуванні виявилось брутто 85 900 кг, тара 23 400 кг., нетто 62 500 кг., що менше ваги вказаної в документі (65 500 кг) на 3 000 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №61020053 (накладна №48452577) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/52/32 від 15.05.2021 в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №61020053 та при зважуванні виявилось брутто 87 600 кг, тара 22 100 кг., нетто 65 500 кг., що менше ваги вказаної в документі (66 700 кг) на 1 200 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №61075644 (накладна №48394415) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/47/28 від 11.05.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №61075644 та при зважуванні виявилось брутто 85 450 кг, тара 21 600 кг., нетто 63 850 кг., що менше ваги вказаної в документі (66 900 кг) на 3 050 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56275688 (накладна №48394423) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/46/27 від 11.05.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56275688 та при зважуванні виявилось брутто 85 250 кг, тара 21 200 кг., нетто 64 050 кг., що менше ваги вказаної в документі (65 600 кг) на 1 550 кг.

На станції "Бурштин" Львівської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №53060802 (накладна №48034409) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №388103/381 від 22.04.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №53060802 та при зважуванні виявилось брутто 87 750 кг, тара 21 700 кг., нетто 66 050 кг., що менше ваги вказаної в документі (69 700 кг) на 3 650 кг.

На станції "Бурштин" Львівської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №53171088 (накладна №48034409) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №388103/382 від 22.04.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №53171088 та при зважуванні виявилось брутто 89 350 кг, тара 21 700 кг., нетто 67 650 кг., що менше ваги вказаної в документі (69 800 кг) на 2 150 кг.

На станції "Бурштин" Львівської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56558034 (накладна №48034409) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №388103/384 від 22.04.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56558034 та при зважуванні виявилось брутто 89 350 кг, тара 22 900 кг., нетто 66 450 кг., що менше ваги вказаної в документі (68 900 кг) на 2 450 кг.

На станції "Бурштин" Львівської залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56876345 (накладна №48034409) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №388103/378 від 21.04.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56876345 та при зважуванні виявилось брутто 86 950 кг, тара 20 600 кг., нетто 66 350 кг., що менше ваги вказаної в документі (68 600 кг) на 2 250 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №53606695 (накладна №48689053) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/63/50 від 29.05.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №53606695 та при зважуванні виявилось брутто 89 500 кг, тара 22 900 кг., нетто 66 600 кг., що менше ваги вказаної в документі (67 800 кг) на 1 200 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56963978 (накладна №48689301) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/61/49 від 29.05.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №56963978 та при зважуванні виявилось брутто 85 700 кг, тара 21 600 кг., нетто 64 100 кг., що менше ваги вказаної в документі (65 600 кг) на 1 500 кг.

На станції "Добропілля" Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №60030442 (накладна №48690234) з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом комерційного акту №493102/65/52 від 29.05.2021, в якому вказано, що було проведене комісійне зважування маси вантажу вугілля кам`яне у вагоні №60030442 та при зважуванні виявилось брутто 87 400 кг, тара 23 200 кг, нетто 64 200 кг, що менше ваги вказаної в документі (66 000 кг) на 1 800 кг.

За розрахунками позивача загальна вартість збитків у вигляді нестачі у вагонах у вагонах №56124688 (3 781,78 грн); №56462849 (2 913,51 грн), №56331275 (2 360,56 грн), №56047079 (1 126,43 грн), №59601310 (13 217,06 грн), №56230477 (1 146,58 грн), №56409709 (2 340,97 грн), №60307626 (7 378,45 грн), №61020053 (1 677,06 грн), №61075644 (7 422,27 грн), №56275688 (2 786,86 грн), №53060802 (7 085,78 грн), №53171088 (3 484,10 грн), №56558034 (4 225,55 грн), №56876345 (3 752,85 грн), №53606695 (1 644,10 грн), №56963978 (2 658,28 грн), №60030442 (3 581,13 грн) становить 72 583,32 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що відповідач зобов`язаний відшкодувати Акціонерному товариству "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" суму збитків, понесених останнім в результаті виникнення недостачі вантажу у загальному розмірі 75 583,32 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно із ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (надалі за текстом - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць України та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 ЦК України).

В силу ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно із абз. 1 п. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Згідно із п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т. ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Матеріалами справи (оригіналами накладних №53690160, №53690194, №48454110, №48452577, №48394415, №48394423, №48034409, №48689053, №48689301, №48690234) підтверджується прийняття вантажу до перевезення Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) від Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (вантажовідправник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення "Добропілля" до станції призначення - "Бурштин" та "Ямниця" Львівської залізниці.

На підтвердження вартості вугільної продукції позивачем надано довідки, які видані відправником вугілля (Акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ") та власниками такого вугілля (Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", Товариством з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська"), а також копії документів на підтвердження кількості та вартості відвантаженого вугілля, власником якого є позивач (Договір поставки вугілля №916-ЦД-ДЦ від 19.03.2021 та Акти приймання-передачі до такого Договору).

Крім того, Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківськцемент", як власником вугілля, на підтвердження вартості такого вугілля надано копії Договору поставки №1-1-2019008 від 01.03.2019, а також копії рахунків-фактур, актів приймання-передачі продукції, залізничних накладних та платіжних доручень.

Вартість вантажу може бути визначена на підставі будь-якого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, надання таких документів (договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної тощо) частково чи в повному обсязі може бути обумовлене у разі наявності у залізниці чи у суду обґрунтованих сумнівів щодо дійсної вартості вантажу, від якого залежить розрахунок збитків, завданих його втратою.

Оскільки Акціонерним товариством "Українська залізниця" було поставлено під сумнів вартість та характеристики вугілля, за клопотанням відповідача судом було витребувано відповідні докази.

З огляду на те, що вартість вугілля кам`яного вказана у наданих документах не є вище ринкової, надані позивачем документи є належними доказами вартості вантажу і такі докази є достатніми.

Матеріалами справи підтверджується факт втрати частини вантажу у загальному розмірі 17,530 т. у вагонах №56124688 (накладна №53690160); №56462849 (накладна №53690160), №56331275 (накладна №53690160), №56047079 (накладна №53690194), №59601310 (накладна №53690194), №56230477 (накладна №53690194), №56409709 (накладна №48454110), №60307626 (накладна №48452577), №61020053 (накладна №48452577), №61075644 (накладна №48394415), №56275688 (накладна №48394423), №53060802 (накладна №48034409), №53171088 (накладна №48034409), №56558034 (накладна №48034409), №56876345 (накладна №48034409), №53606695 (накладна №48689053), №56963978 (накладна №48689301), №60030442 (накладна №48690234), а відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше ніж 16,0% (п. 4.3).

Один із основних показників якості вугілля кам`яного є волога, яка за даними накладних у вугіллі марки ДГ, Г(Г1) (0-100) не перевищує гранично допустиму норму, яка становить не більше ніж 16,0%

В залізничних накладних №53690160, №53690194, №48454110, №48452577, №48394415, №48394423, №48034409, №48689053, №48689301, №48690234 відсутні відомості про те, що вантаж був відправлений у вологому стані.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківськцемент" було надано копію Договору поставки №1-1-2019/008 від 01.03.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдинг", як постачальником, та Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківськцемент", як покупцем.

Пунктом 4.1 Договору поставки №1-1-2019/008 від 01.03.2019 визначено, що кам`яне вугілля Г 0-100, що постачається за Договором, має вологість 10% (середнє значення) та 12% (граничне значення).

З п. 1 Специфікації до Договору поставки №1-1-2019/008 від 01.03.2019 вбачається, що постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити вугілля кам`яне Г (Г1) (0-100), Г (Г2) (0-100), ДГ (0-100) (код УК ЗЕД - 2701) вологість якого 10% (розрахункове (базове) значення) та 14% (граничне значення).

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" було надано копію Договору поставки вугілля №916-ЦД-ДЦ від 19.03.2021 укладеного між Акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", як покупцем, та Державним підприємством "Добропіллявугілля-Видобуток", як продавцем.

Пунктом 4.1 Договору поставки вугілля №916-ЦД-ДЦ від 19.03.2021 визначено, що вугілля марки Алмазная (ГЖП) та Новодонецька Г (Г2), що постачається за Договором, має вологість 6,5% (базова) та 12% (допустимий діапазон).

Таким чином, умовами наведених договорів також спростовується твердження позивача, що кам`яне вугілля відповідних марок могло мати вологість 0, тому колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що кам`яне вугілля, що перевозилось, було здано у вологому стані.

Позивач зазначає, що згідно спірних накладних до перевезення здано вугілля марок ДГ, Г Західного Донбасу у твердому стані, волога якого становить 0, тобто вугілля було здано у сухому вигляді, а отже необхідно застосовувати норму природної втрати у розмірі 1%.

Натомість, аналіз практики Верховного Суду свідчить, що при вирішенні даної категорії спорів суд касаційної інстанції застосовує саме 2% норму недостачі, зокрема, у постанові об`єднаної палати від 04.03.2020 у справі № 905/487/19, у постановах від 05.02.2020 у справі № 910/3868/19, від 10.08.2018 у справі № 910/22324/16, у постанові від 25.01.2021 у справі №910/118/20 та у постанові від 21.07.2021 справі №914/2343/19 (ч. 4 ст. 236 ГПК України).

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка складає 2%, нестача вантажу у вагонах №56124688 (1 394 кг); №56462849 (624 кг), №56331275 (626 кг), №56047079 (194 кг), №59601310 (5 204 кг), №56230477 (176 кг), №56409709 (88 кг), №60307626 (1 690 кг), №61020053 (не має недостачі), №61075644 (1 712 кг), №56275688 (238 кг), №53060802 (2 256 кг), №53171088 (754 кг), №56558034 (1 072 кг), №56876345 (878 кг), №53606695 (не має недостачі), №56963978 (144 кг), №60030442 (480 кг) становить 17 530 кг або 17,530 т.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованим застосування позивачем 1% норми недостачі до вантажу, який перевозився, тому, оскільки розрахунок позивача є неправильним і суперечить правовим позиціям Верховного Суду в аналогічних спорах, здійснивши перерахунок, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат 2%, становить суму у розмірі 38 929,42 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт втрати частини вантажу у загальному розмірі 17,530 т, при вирішенні даної категорії спорів застосовується саме 2% норми недостачі вантажу, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 38 929,42 грн збитків, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на викладене, зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі № 910/13817/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/13817/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко