ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/324/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М.К., розглянувши справу

за позовом керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит-постач»,

про витребування земельної ділянки,

за участі:

- третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ден Автотранс» та ОСОБА_1

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.;

- представників учасників: прокуратури Лагоди О.В., позивача ОСОБА_2

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПРОКУРОРА

22.02.2023 керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся з позовом та просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит-постач» на користь Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:5651 площею 1,7 га.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор вказав, що:

- підставою для пред`явлення позову є порушення законодавства при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , а саме підроблення наказів ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-4110/14-18-СГ від 26.06.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та № 11-283/14-19-СГ від 29.01.2019 про затвердження проекту землеустрою;

- під час досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий орган установив, що вказані накази за номерами і датами дійсно прийняті ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, але стосувалися виділення інших земельних ділянок та іншим особам;

- у результаті прийняття наведених актів до Державного земельного кадастру внесені відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:5651, площею 1,7 га, а також до Державного реєстру права власності та речових прав внесені відомості щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 ;

- у подальшому ОСОБА_1 продала земельну ділянку за договором купівлі-продажу № 422 від 25.03.2021 ТОВ «Ден Автотранс», яке, у свою чергу, продало її за договором купівлі-продажу № 516 від 06.04.2021 ТОВ «Оксамит-Постач», у зв`язку з чим на час розгляду справи в суді земельна ділянка перебуває у володінні останнього;

- оскільки земельна ділянка вибула із державної власності незаконно, поза відповідною волею, то за приписами статті 387 Цивільного кодексу України останній володілець повинен повернути земельну ділянку власнику;

- на час розгляду справи Соколівська сільська рада, як власник землі, якій вона передана до комунальної власності, не вживала своєчасні та належні заходи для відновлення порушених прав, проявила бездіяльність, а тому звернення до суду з позовом в інтересах держави в її особі є правомірним.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

Соколівська сільська рада підтримує позовні вимоги Прокурора та просить суд задовольнити їх.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА

ТОВ «Оксамит-постач» позовні вимоги не визнає та зазначає, що:

- вартість земельної ділянки є значно меншою, ніж вказує Прокурор, а саме 43879,71 грн, та ця обставина впливає на розмір судового збору;

- підробка документів, на підставі яких здійснена державна реєстрація права власності на земельну ділянку, не встановлена, а тому відповідні доводи є неналежними;

- він є добросовісним набувачем земельної ділянки, а тому на підставі статті 388 ЦК України вона не може бути витребуваною у нього.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою від 24.02.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та сторонам установив строки для надання процесуальних заяв. У встановлений строк Відповідач подав відзив на позов, а Позивач заяву про підтримання позовних вимог.

Поряд з цим, 24.02.2023 суд відповідною ухвалою задовольнив заяву Прокурора про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:5651, площею 1,7 га, а також заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації інших речових прав відносно тієї ж земельної ділянки.

Підготовче засідання відбулося 29.03.2023 та 19.04.2023. У засідання представники Відповідача та третіх осіб не прибули, а тому розгляд проведений без їх участі.

Безпосередньо розгляд справи по суті суд здійснив у засіданні 24.05.2023. При цьому справу розглянув без участі представників Відповідача та Третіх осіб, оскільки вони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про судовий розгляд. Зокрема, поштова кореспонденція суду, а саме копії ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті повернулися без вручення із повідомленням підприємства пошти про відсутність за адресою.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

11.03.2019 завідувач сектору звернень громадян та доступу до публічної інформації ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області подав начальнику ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області службову записку (а.с. 30), в якій повідомив, що у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5109 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-283/14-19-СГ від 29.01.2019, проте цей наказ не стосувався як цієї земельної ділянки, так і її передачі у приватну власність.

Зокрема, за наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-4110/14-18-СГ від 26.06.2018 (а.с. 45) ОСОБА_1 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,7 га із цільовим її призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Проте, за цим номером і датою ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняло наказ про надання у власність ОСОБА_3 іншої земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:5109 (а.с. 44).

Як слідує з Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрлендпроект» розроблений відповідний проект землеустрою (а.с. 54-78), в пункті 2 якого зазначено, основою для його розробки став наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-4110/14-18-СГ від 26.06.2018.

З наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-283/14-19-СГ від 29.01.2019 (а.с. 16) вбачається, що Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 затверджений та земельна ділянка площею 1,7 га за кадастровим номером :02:000:5651 надана їй у власність.

Водночас, за цим номером і датою ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняло наказ про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,47 га (а.с. 15).

За змістом акту про перевірку деяких питань діяльності ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 802/3-20-0 від 14.12.2020 (а.с. 33-38), складеного комісією працівників Держгеокадастру, за результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо передачі у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:5651, а відповідні рішення не приймалися.

Поряд з цим, 14.12.2020 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняло наказ № 48-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», за змістом якого передало Соколівській сільській раді у комунальну власність, земельні ділянки, які знаходилися, у тому числі, на території Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка увійшла до складу Соколівської сільської ради (а.с. 205). Безпосередньо передача здійснена за актом приймання-передачі від 14.12.2020 (а.с. 215).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 35) 21.03.2019 здійснена державна реєстрація кримінального провадження 0000067 за обставинами зловживання службовими особами з числа працівників ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо передачі земельної ділянки, з поміж інших осіб, ОСОБА_5 .

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25.03.2021 (а.с. 17-20) ОСОБА_1 продала ТОВ «Ден Автотранс» земельну ділянку площею 1,7 га за кадастровим номером :02:000:5651.

У свою чергу, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.04.2021 (а.с. 21-24) ТОВ «Ден Автотранс» продало цю ж земельну ділянку ТОВ «Оксамит-Постач» за ціною 43879,71 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 316859559 від 06.12.2022 (а.с. 12-14) вбачається, що до Реєстру були внесені відомості стосовно реєстрації відповідних прав на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5651 за ОСОБА_1 (дата реєстрації прав 04.02.2019), ТОВ «Ден Автотранс» (дата реєстрації прав 07.04.2021) та ТОВ «Оксамит-Постач» (дата реєстрації прав 07.04.2021). Станом на час формування інформаційної довідки власником земельної ділянки є ТОВ «Оксамит-Постач».

Згідно листа Соколівської сільської ради № 02-41/1610 від 09.12.2022 (а.с. 101-102), адресованого керівнику Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, слідує, що 07.12.2022 їй стало відомо про передачу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5109, яка знаходиться на території сільської ради та передана від держави до комунальної власності, на підставі підроблених документів ОСОБА_1 .

Відповідно до Висновку експерта № 32 від 30.09.2020 (а.с. 79-100), складеного Кіровоградським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5651 станом на 28.09.2020 складала 77735 грн.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо прокурорського представництва

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді урегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1); прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3); наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).

У свою чергу, частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а за абзацом другим частини 5 цієї ж статті у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до положень частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: у чому полягає порушення інтересів держави; необхідність їх захист; визначені законом підстави для звернення до суду прокурора; зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, з огляду на викладене, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Таким чином, з огляду на вказані правові положення, суд вважає, що:

- Прокурор у справі має обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі повноважність Позивача представляти інтереси держави у спірних правовідносинах та його бездіяльність у виконанні наявних повноважень;

- бездіяльність Позивача наявна у тому випадку, коли він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не зверталися до суду з відповідним позовом у розумний строк;

- розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

У спорі Прокурор визначив Позивача у якості органу, який мав здійснювати захист інтересів держави, а тому суд надає оцінку повноважності відповідного представництва.

Система, засади організації та діяльності, а також правового статусу місцевого самоврядування в Україні визначені положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР. За його змістом:

- сільська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування (частини 1 статті 10);

- орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (стаття 18-1);

- сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25);

- на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються, з-поміж інших, питання регулювання земельних відносин (пункт 34 частини 1 статті 26).

У свою чергу, відповідно до пункту «а» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Отже, Соколівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси відповідної територіальної громади та може бути позивачем у суді у випадку, коли це необхідно для реалізації її повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування у земельних правовідносинах.

Листом № 12.51-78-9361вих-22 від 15.12.2022 (а.с. 103-104) перший заступник керівника Кропивницької окружної прокуратури звернувся до Соколівської сільської ради з вимогою про надання інформації про вжиття заходів стосовно витребування земельної ділянки, а також повідомив, що у випадку їх невжиття він самостійно підготує позовну заяву.

Згідно з листом № 02-11/1674 від 22.22.2022 (а.с. 105) Соколівська сільська рада повідомила Прокурора, що вона не вживала належні заходи через відсутність документів щодо спірної ділянки.

З викладеного слідує, що Позивач не вживав належні та необхідні заходи для витребування земельної ділянки, а тому суд виснує, що Прокурор довів наявність бездіяльності Позивача у зверненні до суду з позов для захисту інтересів держави в суді. Більш того, суд зазначає, що такі заходи не вживалися Позивачем у розумні строки, тобто з моменту отримання інформації про реєстрацію земельної ділянки у державних реєстрах.

Таким чином, Прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави, з метою захисту її економічних інтересів, які полягають у контролі за недопущенням завдання збитків унаслідок відчуження земельної ділянки, правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах Позивача.

Щодо витребування земельної ділянки

Стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Але, витребування можливе лише за умов, передбачених статтею 388 ЦК України. За положеннями цієї статті: якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина 1); майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (частина 2); якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина 3).

Відтак, стаття 388 ЦК України встановлює обмеження для витребування майна у добросовісного набувача, тому вирішуючи питання про наявність підстав для витребування майна у такої особи необхідним є послідовність встановлення: чи знав набувач та чи повинен був знати, що отримує майно без достатніх правових підстав?; як набувач отримав майно: платно чи безплатно?; як майно вибуло з володіння власника: за його волею, чи поза його волею? Лише у тому випадку, якщо майно вибуло із володіння власника (особи, якій він передав майно у володіння) поза його волею, а набувач отримав його платно, не у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та не знав і не повинен був знати, що отримує таке майно без достатніх правових підстав, існуватимуть підстави для витребування майна від набувача.

За таких обставин та висновків суд виснує, що якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову. Він ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи.

У зв`язку з наведеним для вирішення наявного спору у контексті спірних правовідносин основним є аналіз відсутності волі у первісного власника земельної ділянки держави в особі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, на її передачу ОСОБА_1 .

У відповідності до пункту «є-1» статті 15-1 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, належало до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з пунктом 1 «Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 у редакції станом на дату оформлення права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 відповідним центральним виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначалася Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Зокрема, за підпунктом 31 пункту 4 Положення держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань мав право розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Отже, лише ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області мало право розпорядження землями сільськогосподарського призначення у межах відповідної території.

Стаття 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» у редакції станом на дату оформлення права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 встановлювала, що для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Такий порядок визначався положеннями Земельного кодексу України.

А саме, за статтею 118 ЗК України:

- громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6);

- відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина 7);

- відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина 9).

Таким чином, для передачі земельної ділянки у власність з метою ведення селянського господарства потребується прийняття уповноваженим органом двох рішень: першого по розгляду клопотання і надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення; другого про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У справі суд установив, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не приймало рішень щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 , надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою та затвердження такого проекту, оскільки наказ № 11-4110/14-18-СГ від 26.06.2018 стосувався надання у власність ОСОБА_3 іншої земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:5109, а наказ № 11-283/14-19-СГ від 29.01.2019 стосувався надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,47 га.

Відсутність рішень уповноваженого державного органу на передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 вказує на недотримання наведених правових положень при здійсненні державної реєстрації набуття нею права власності, яке здійснене 04.02.2019 шляхом внесення запису № 30235015 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З наведеного суд виснує, що земельна ділянка вибула із державної власності поза встановленою законом процедурою її відчуження (передачі у власність іншій особі), у спосіб, який не відповідає закону, тобто поза волею власника, шляхом фактичної фальсифікації наказів № 11-4110/14-18-СГ від 26.06.2018 та № 11-283/14-19-СГ від 29.01.2019 (наказів, які стосуються ОСОБА_1 ), а тому ТОВ «Оксамит-постач» не є добросовісним набувачем цієї земельної ділянки у розумінні статті 388 ЦК України. Сам факт фальсифікації наведених документів підтверджується наведеними та дослідженими доказами (службовою запискою та актом перевірки № 802/3-20-0.13 від 14.12.2020), з яких слідує, що накази ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 не приймалися.

Відтак, Соколівська сільська рада, як діючий на даний час власник спірної земельної ділянки, має законне право на витребування її із чужого незаконного володіння останнього володільця, тобто ТОВ «Оксамит-постач», як особи, яка володіє нею без наявних на те правових підстав. При цьому, застосування віндикаційного позову не потребує визнання недійсними як сфальшованих наказів, так і договорів купівлі-продажу у «ланцюгу» переходу спірної земельної ділянки у володіння ТОВ «Оксамит-постач».

ВИСНОВКИ СУДУ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, суд уважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5651 площею 1,7 га вибула із володіння власника поза його волею, без належних на те підстав, а тому ТОВ «Оксамит-постач» не є добросовісним її набувачем. У свою чергу, відсутність добросовісності при набутті земельної ділянки є наслідком правомірності вимог про її витребування.

З огляду на зроблені висновки позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати Прокурора, які здійснені Кіровоградською обласною прокуратурою, на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 146 від 08.02.2023 у сумі 2684 грн, які відповідно до приписів статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача. При цьому сума сплаченого судового збору є правомірною, виходячи із ринкової вартості земельної ділянки, яка становить 77735 грн.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України ,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит-постач» (вул. Роднікова, б. 86, м. Кропивницький, 25014; ідентифікаційний код 39172231) на користь Соколівської сільської ради (вул. Шевченка, буд. 23, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27641; ідентифікаційний код 04364905) земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5651 площею 1,7 га.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксамит-постач» (вул. Роднікова, б. 86, м. Кропивницький, 25014; ідентифікаційний код 39172231) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (вул. Велика Пермська, буд. 4, м. Кропивницький, 25006; ідентифікаційний код 02910025) 2864 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суд склав 25.05.2023

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення направити:

- в електронній формі до Електронного кабінету керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області та Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області;

- ТОВ "Оксамит-постач" : вул. Роднікова, 86, м. Кропивницький, 25014;

- ТОВ «Ден Автотранс»: вул. Пушкінська, 17-А, офіс 5, м. Миколаїв, 54030;

- ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .